Справа № 755/9762/18
"24" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач є його сином, та зареєстрований в спірній квартирі з 1996 року, проте до квартири син не вселявся, і жодного дня в ній не проживав, його речі відсутні. З 2012 року до квартири вселилася його дружина - ОСОБА_3, яка в ній зареєстрована з 04.03.2012 року. Не вселився відповідач і з часу настання повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 Місце його проживання або перебування йому (позивачу) невідомо. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою у зв'язку з тривалою, без поважних причин, відсутністю за місцем реєстрації. У зв'язку з викладеними обставини він змушений був звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечував щодо прийняття заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов до суду не подавав. Враховуючи відсутність в судовому засіданні сторони відповідача, відсутність заяви про розгляд справи у його відсутність, чи відкладення розгляду справи з поважних причин, відзиву на позов, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим до матеріалів справи.
Третя особа в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ухвали суду від 09.07.2018 року у даній справі відкрито провадження, справа призначена до підготовчого засідання.
Ухвалою від 20.09.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.
По даній справі відповідач двічі викликався до суду за повідомленою позивачем суду адресою, однак жодного разу до суду не з'явився.
В суді встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.
Право власності на спірну квартиру позивачем зареєстровано в державних органах 09.08.1996 року.
З матеріалів справи встановлено, що в спірній квартирі зареєстровано три особи - ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (відповідач), який є сином позивача, та ОСОБА_3 - дружина позивача.
З актів від 20.10.2017 року, 07.02.2018 року та 27.06.2018 року, затверджених ЖЕД № 404 встановлено, що ОСОБА_2 за спірною адресою не проживає з жовтня 1996 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
По даній справі встановлено, що відповідач в спірній квартирі не проживає. Відсутні і будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача, відповідач до суду не надав.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-78, 81, 137, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_2) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: