Справа № 573/1325/18
Номер провадження 2/573/465/18
РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.

за участю секретаря: Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 24 квітня 2004 року. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однією сімєю проживали до квітня 2016 року. На даний час сімя фактично розпалась, сторони проживають окремо. Вказані обставини призвели до припинення шлюбних відносин між ними. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам та інтересам дитини, тому вона звернулась до суду з даним позовом і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, надавши письмову заяву про те, що позов підтримує, просила розглянути справу без її участі (а. с. 7).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав письмову заяву про те, що позов визнає, просить розглянути справу без його участі (а. с. 22).

Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків.

В силу ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_2 та Білозор (дошлюбне прізвище) ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 24 квітня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумської області, про що складено відповідний актовий запис за № 25. Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БП № 077157 (а. с. 5).

Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із свідоцтва про народження серії 1-НО № 388160 (а. с. 6).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розпаду сімї стали різні погляди на критерії шлюбу, життя, сімю, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин.

Суд зазначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з даним позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а, як встановлено при дослідженні матеріалів справи та заяв сторін, вони не мають наміру зберегти шлюб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї, поновлення шлюбних відносин та подальше спільне проживання неможливе, так як суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У звязку з наявністю заяви позивача, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні ОСОБА_5.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім того, згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки відповідач ОСОБА_2 позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу ОСОБА_1 підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 81, 141-142, 206, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серія МВ № 225540, місце реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (паспорт серія МА 978276 місце реєстрації: с. Крижик, вул. Цибульова, буд. 47 Білопільського району Сумської області, фактичне проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 квітня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумської області, про що складено відповідний актовий запис за № 25, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача, яка змінила його під час державної реєстрації шлюбу, залишити ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% судового збору в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Зобовязати Управління державної казначейської служби України у Білопільському районі Сумської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ( місце реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок, який відповідно до квитанції № 0.0..1 від 09 серпня 2018 року був сплачений нею через ПАТ КБ «ПриватБанк» на розрахунковий рахунок № 8037, код отримувача: 38020201, код банку отримувача: 899998, Казначейство України.

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК апеляційна скарга на рішення може бути Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя