Справа № 199/126/18
УХВАЛА

11.01.2018

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із вказаною заявою.

Розглянувши матеріали заяви, вбачаються підстави для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 внесені зміни до Цивільного процесуального кодексу України, та його викладено в іншій редакції.

За ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суддею також беруться до уваги положення ч. 3 ст. 160 ЦПК України, відповідно до якої судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом, та згідно п.11 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, однією з вимог до якого відповідно до абз.2 п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» є зазначення у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Втім, у поданій суду заяві про видачу судового наказу заявником не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків заявника та боржника за його наявності або номеру і серії паспорта за умови відсутності реєстраційного номеру облікової картки платника податків за релігійними переконаннями, а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2.

Копію ухвали про відмову у видачі судового наказу невідкладно надіслати особі, що звернулася із заявою.

Розяснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ (наказне провадження) ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її складення .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Спаї