РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/517/18

Справа № 510/1925/17

17.10.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Плавнінської сільської ради Ренійського району Одеської області, СВК «Світанок» Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся - ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на:

-земельну ділянку загальним розміром 2,85 га, яка розташована на території АДРЕСА_1, кадастрові номери земельних ділянок: НОМЕР_1, НОМЕР_2, яка належала померлої на підставі Розпорядження Ренійської районної державної адміністрації від 28 липня 2004 року № 264/А-2004, та державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого Ренійською районною державною адміністрацією 17 березня 2006 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за НОМЕР_4. Цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вартість земельної ділянки складає 23 946 (двадцять три тисячі дев'ятсот сорок шість) грн 21 коп.

-майновий пай члена СВК «Світанок» що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_5 від 29 квітня 2002 року, виданий Плавнінською сільською радою члену СВК «Світанок», який мав право на пайовій фонд майна СВК «Світанок» в розмірі 3 635 (три тисячі шістсот тридцять п'ять) грн. 00 коп.

За життя померла ОСОБА_2 не склала заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Позивач відноситься до спадкоємців п'ятої черги другого ступеню споріднення.

На час відкриття спадщини позивач мешкав разом із померлою, про відмову від спадщини він не заявляв, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 29 листопада 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Позивач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце, проведення судового засідання сповіщався належним чином, до суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце, проведення судового засідання сповіщалися належним чином, надали суду заяви, відповідно до яких вони просять розглядати справу за їх відсутності, позов визнають та проти його задоволення не заперечують.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача - ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на:

-земельну ділянку загальним розміром 2,85 га, яка розташована на території АДРЕСА_1, кадастрові номери земельних ділянок: НОМЕР_1, НОМЕР_2, яка належала померлої на підставі Розпорядження Ренійської районної державної адміністрації від 28 липня 2004 року № 264/А-2004, та державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого Ренійською районною державною адміністрацією 17 березня 2006 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за НОМЕР_4. Цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вартість земельної ділянки складає 23 946 (двадцять три тисячі дев'ятсот сорок шість) грн 21 коп.

-майновий пай члена СВК «Світанок» що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_5 від 29 квітня 2002 року, виданий Плавнінською сільською радою члену СВК «Світанок», який мав право на пайовій фонд майна СВК «Світанок» в розмірі 3 635 (три тисячі шістсот тридцять п'ять) грн. 00 коп.

За життя померла ОСОБА_2 не склала заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

Рідна дочка померлої (мати позивача) - ОСОБА_3 відмовилась від прийнятті спадщини, що підтверджується її заявою, яка наявна в матеріалах справи.

Згідно із ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивач відноситься до спадкоємців п'ятої черги другого ступеню споріднення.

Згідно із ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Крім того, на час відкриття спадщини позивач мешкав разом із померлою, про відмову від спадщини він не заявляв, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 29 листопада 2016 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на ім'я померлої ОСОБА_2, копію заяви ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини, підтвердження родинного зв'язку між померлої та позивачем, підтвердження проживання разом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 А відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлої ОСОБА_2 на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої є ОСОБА_1, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Плавнінської сільської ради Ренійського району Одеської області, СВК «Світанок» Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальним розміром 2,85 га, яка розташована на території АДРЕСА_1, кадастрові номери земельних ділянок: НОМЕР_1, НОМЕР_2, яка належала померлої на підставі Розпорядження Ренійської районної державної адміністрації від 28 липня 2004 року № 264/А-2004, та державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого Ренійською районною державною адміністрацією 17 березня 2006 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за НОМЕР_4. Цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майновий пай члена СВК «Світанок» що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_5 від 29 квітня 2002 року, виданий Плавнінською сільською радою члену СВК «Світанок», який мав право на пайовій фонд майна СВК «Світанок», що належала померлій ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова