Справа № 464/4820/18
пр.№ 2/464/1568/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2018 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Гаврилишин О.Б.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення недоплаченої частини заробітної плати,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення недоплаченої частини заробітної плати за роботу у шкідливих умовах праці та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Обґрунтовує позов тим, що перебувала з ЛМКП «Львівтеплоенерго» у трудових відносинах, 01.09.2007 переведена у Теплоелектроцентраль №1 в службу вимірювань, накладки і випробувань на посаду електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій 4 розряду. 31.10.2012 відповідно до наказу №60 від 30.10.2012 звільнена у звязку із закінченням строку трудового договору. Проте, з січня 2010 року по день звільнення відповідач здійснював нарахування заробітної плати з порушенням норм чинного законодавства, що призвело до суттєвого заниження розміру заробітної плати, у зв'язку з чим зверталася до суду щодо стягнення заробітної плати. Так, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2017 року вирішено стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на її користь невиплачену заробітну плату за період з січня 2010 року по жовтень 2012 року у розмірі 18 365,00 грн. Це рішеннязалишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 жовтня 2017 року та набрало законної сили. Однак, стягнута судом заборгованість становить лише основну частину заробітної плати і не стосується доплат за шкідливі умови праці та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням встановлених строків їх виплати. За результатами проведеного розрахунку сума невиплачених доплат за шкідливі умови праці становить 1 469,17 грн., сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати становить 21 641,11 грн.

Ухвалою від 23 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, діючи згідно ордеру, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав аналогічг/ні пояснення, викладені у позовній заяві та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Подав до суду відзив, в якому позов не визнав, зазначивши, що оскільки за спірний період заборгованість перед працівниками із заробітної плати та виплатах із соціального страхування відсутня, відтак, посилання позивача на норми Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», яким не регулюється питання індексації перерахунку заробітної плати проведеного під час розгляду спору в суді, є безпідставним. Окрім цього, вважає поданий позивачем розрахунок неналежним, оскільки компенсація нарахована за всі місяці без виключення, що є невірним. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали цивільної справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з ЛМКП «Львівтеплоенерго» та відповідно до наказу №311-к від 31.08.2007 переведена з 01.09.2007 у Теплоелектроцентраль №1 в службу вимірювань, накладки і випробувань на посаду електрослюсаря з ремонту і обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій 4 розряду.

Згідно з наказом № 60 від 30.10.2012 ОСОБА_2 звільнено у звязку із закінчення строку трудового договору.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07 червня 2017 року вирішено стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 невиплачену заробітну плату за період з січня 2010 року по жовтень 2012 року в розмірі 18365,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 жовтня 2017 року рішення залишено без змін.

Так, вищевказаним судовим рішенням встановлено, що діями відповідача порушено трудові права позивача на належний рівень оплати праці, передбачений чинним законодавством, а тому враховуючи встановлені у рішенні обставини, які згідно з вимогами ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню у межах даної справи, суд приходить до висновку, що стягнута у ньому сума невиплаченої заробітної плати на користь позивача становить лише основну частину заробітної плати та не включає доплат за шкідливі умови праці та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушення встановлених строків їх виплати.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про оплату праці» основною заробітною платою є винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Частиною 2 цієї статті визначено, що додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КЗпП України на важких роботах, на роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я встановлюється підвищена оплата праці.

Згідно з п. 17.6 колективного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2012-2013 роки визначено доплату за роботу у важких і шкідливих умовах праці в розмірі до 12 відсотків тарифної ставки (посадового окладу).

Відповідно до пункту 17.8 Колективного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2009-2010 рр. за роботу у важких і шкідливих умовах праці визначено доплату в розмірі до 12 відсотків тарифної ставки (посадового окладу).

В пункті 17.6 Колективного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2012-2013 рік теж визначено доплату за роботу у важких і шкідливих умовах праці в розмірі до 12 відсотків тарифної ставки (посадового окладу).

Як вбачається з розрахункових листків за період з січня 2010 року по жовтень 2012 року, доплата за шкідливі умови праці відповідачем встановлена у розмірі 8 % від посадового окладу позивача.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, сума недоплаченої частини заробітної плати за роботу у шкідливих умовах праці з січня 2010 року по жовтень 2012 року становить 1 469,17 грн (з яких: за 2010 рік - 437,54 грн, за 2011 рік - 507,04 грн, за січень жовтень 2012 року - 524,59 грн). Даний розрахунок відповідачем не спростовано та не надано іншого, а тому такий приймається судом до уваги.

Статтею ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на корить ОСОБА_2 необхідно стягнути 1 469,17 грн. недоплаченої частини заробітної плати за роботу у шкідливих умовах праці.

Згідно з ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтями 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, зокрема визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Згідно з наданим позивачем розрахунками, сума компенсації основної та додаткової заробітної платиОСОБА_2 у зв'язку з порушенням строків її виплати становить 21 641,11 грн.

З огляду на те, що у визначені законодавством строки відповідачем не виплачено позивачу заробітну плату, що потягло за собою втрату частини доходів у зв'язку із порушенням термінів їх виплати, поданий позивачем розрахунок відповідачем не спростовано, відтак, з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на корить позивача підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 21 641,11 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

На підставі ст.ст.100 К3пП України, ст.ст. 2, 21, 34 Закону України «Про оплату праці» та керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 81, 82, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення недоплаченої частини заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (місце знаходження м.Львів, вул. Данила Апостола, 1, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1, ІПН-) недоплачену частину заробітної плати за роботу у шкідливих умовах праці в розмірі 1469 (одна тисяча чотириста шістдесят дев'ять) грн. 17 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в розмірі 21641 (двадцять одна тисяча шістсот сорок одна) грн. 11 коп.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на корись держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.10.2018.

Суддя О.Ю.Горбань