Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , за участю секретаря Мащенко Д.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 23 вересня 1995 року він зареєстрував шлюб із відповідачем у виконкомі Сартанської селищної ради м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказав, що спільне життя з дружиною не склалося через різні погляди на виконання подружніх обов'язків, постійних спорів та конфліктів. З вересня 2017 року однією родиною з відповідачем не проживають, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Вважав, що примирення та збереження сім'ї неможливе, а тому просив його шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив розірвати його шлюб із відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище ОСОБА_2.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 23 вересня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Сартанської селищної ради м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 23.09.1995 року.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 13.05.2002 виконкомом Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти розірвання шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України та ст.ст. 104, 105, 112 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 23 вересня 1995 року у виконкомі Сартанської селищної ради м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 22 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище ОСОБА_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 15 серпня 2018 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов