Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2018 року до Василівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю. Позов мотивувала тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Зазначена квартира належить їй на праві особистої приватної власності згідно свідоцтва про приватизацію за №67 від 09.10.1993 року. На сьогоднішній день в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, яка не знялася з реєстрації та виїхала на нове місце проживання у м. Дніпро, що підтверджується актом перевірки від 30.05.2018 року. На даний час реєстрація відповідача ОСОБА_2 в квартирі позивача не дає їй можливості продати дану нерухомість або отримати субсидію. На сьогоднішній день відповідач не бажає добровільно прибути та виписатися з квартири. У відділі міграційної служби їй в усному порядку відмовили в знятті з реєстрації без присутності відповідача, тому позивач звернулася до суду, з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщення.

Ухвалою Василівського районного суду від 19 липня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але надала до суду заява про розгляд цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання призначені на 07.08.2018 року та 28.08.2018 року не з'явилася, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, належним чином за місцем реєстрації повідомлена про розгляд справи, поштові конверти з судовими викликами повернуті за закінченням строку зберігання.Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого 09.10.1993 року та записана у реєстрову книгу за №67 (а.с.4).

Як вбачається із довідки Виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №5293 від 02.07.2018 року, а також відповіді виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №19/518 від 16 липня 2018 року на запит суду, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка доводиться позивачу ОСОБА_1 онукою, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 12.07.2014 року (а.с.8, 15).

З акту перевірки реєстрації та проживання від 30 травня 2018 року комісії у складі депутата Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_3 та сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5, засвідченого секретарем міської ради ОСОБА_6, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані дві людини. Фактично проживає одна людина. Онука ОСОБА_2 проживає в м. Дніпропетровськ з 2014 року (а.с.5).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України №475/97ВР від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ч.ч.1,2ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина 1); член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2).

Разом з тим, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_2 онука позивача, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3,

м. Дніпрорудне, Василівського району Запорізької області, що належить позивачу, проте більше року (з 2014 року)без поважних причин не проживає за вказаною адресою, підстав для збереження за нею права користування жилим приміщення не встановлено, створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №53 в будинку №30 по вул. Шахтарська, м. Дніпрорудне, Василівського району Запорізької області.

Керуючись ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: 71630, АДРЕСА_4) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7