Провадження №2/748/843/18
Єдиний унікальний № 748/1929/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" серпня 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

при секретарі Авраменко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошових коштів, належних до виплат при звільненні з військової служби,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 , в якому просить визнати неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 , щодо несплати ОСОБА_2 51 210,51 грн грошової компенсації за не отримане грошове майно та стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 51 210,51 грн грошової компенсації за не отримане грошове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 має право на виплату грошової компенсації за не отримане речове майно відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Разом з тим, відповідач при звільненні не виплатив позивачу грошову компенсацію за не отримане речове майно.
Сторони в судове засідання не з`явились.
Від представника позивача, через канцелярію суду надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 08.08.2018 року, згідно поштового конверта, до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні, зазначивши про відсутність кошторисних призначень та коштів на рахунку Військової частини для виплати грошової компенсації за не отримане речове майно.
У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №36-рс від 25.04.2018 року, старшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_2 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» пункту 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Наказом Військової частини (по стройовій частині) від 01.06.2018 року № 133 ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення з 01.01.2018 року. В наказі також вказано виплатити позивачу компенсацію за не отримане речове майно у сумі 51 210,51 грн. (а.с.8).
Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Систему соціального та правового захисту військовослужбовців, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закону №2011-ХІІ).
Згідно з частиною першою статті 9-1 Закону №2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 (далі - Порядок № 178).
Відповідно до пунктів 2-5 Порядку №178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
За приписами абзацу 3 пункту 242 розділу ХІІ Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Аналізуючи вищевказані правові норми суд приходить до висновку, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби на підставі наказу командира, у якому зазначається розмір грошової компенсації. При цьому на день звільнення зі служби та виключення зі списків особового складу військової частини особа має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.
Як вже встановив суд, в наказі Військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2018 року № 133 зазначено виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за не отримане речове майно у сумі 51 210,51 грн.
Докази виплати позивачу вказаної грошової компенсації відсутні. Також суд бере до уваги те, що факт існування заборгованості відповідач не спростовує.
При цьому суд не погоджується з позицією відповідача щодо неможливості виплати позивачу грошової компенсації через відсутність цільових коштів. Така позиція суду базується на рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Кечко проти України" від 08 листопада 2005 року № 63134/00, в якому зазначено, що, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Таким чином, відповідач допустив порушення чинного законодавства, чим обмежив законне право позивача на своєчасне та повне одержання грошової компенсації за не отримане речове майно, що потребує його захисту в судовому порядку.
Оскільки встановлені судом обставини відповідачем не спростовані, також ним не доведена правомірність невиплати позивачу грошової компенсації, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, викладені в заявленому позові, є обґрунтованими, тому позов слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280-284 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації за не отримане речове майно- задовольнити.

Визнати неправомірними дії військової частини НОМЕР_1 щодо несплати ОСОБА_2 грошової компенсації за не отримане речове майно.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , грошову компенсацію за не отримане речове майно в сумі 51 210 (п`ятдесят одна тисяча двісті десять) грн 51 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Олещенко