АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Макаренко І.О.
№22-ц/796/1191/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Немировської О.В.,

ОніщукаМ.І.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

У мотивування вимог посилався на те, що 11 червня 2016 року приблизно о 12 годині на автодорозі по бульвару Перова біля будинку 14 в місті Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталася внаслідок того, що пішохід ОСОБА_3, вибіг на середину бульвару Перова, переліз через залізний паркан, що знаходився по середині дороги та кинувся під автомобіль позивача марки «Джелі М гранд», що змусило водія транспортного засобу різко гальмувати та призвело до пошкодження автомобіля.

Відповідач повністю визнав свою вину та пообіцяв до 18 червня 2016 року компенсувати всі збитки, що виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та написав розписку.

Враховуючи те, що відповідач не виконав зобов'язань, він був вимушений звернутися до суду з даним позовом в якому просив суд стягнути на свою користь з відповідача матеріальні збитки з надання правової допомоги у розмірі 1800,00 грн. та 3000,00 грн. моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначає, що судом не досліджено розписку ОСОБА_3 та не враховано прибуткові касові ордери.

З урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних та моральних страждань, як потерпілого, погіршення стану здоров'я, через небажання відшкодовувати йому завдані збитки, нанесену моральну шкоду оцінив в 3 000 грн.

Звертає увагу на те, що відповідач не заперечував проти розміру моральної шкоди, представник відповідача лише стверджував під звукозапис, що без рішення суду платити не буде.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, проте суд в порушення принципів змагальності не ухвалив рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 11 червня 2016 року приблизно о 12 годині на автодорозі по бульвару Перова біля будинку 14 міста Києва мала місце дорожньо-транспортна пригода, що сталася з вини пішохода ОСОБА_3, який вибіг на середину бульвару Перова, переліз через залізний паркан, що знаходився по середині дороги та кинувся під автомобіль ОСОБА_2 марки «Джелі М гранд» реєстраційний номер НОМЕР_1, що призвело до різкого гальмування позивачем, у зв'язку з чим, було пошкоджено автомобіль позивача ОСОБА_2

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач звертався за правовою допомогою до адвоката Понежа Д.Д., та сплатив кошти за надання послуг у розмірі 1800,00 грн. згідно прибуткових касових ордерів №20-7/2016 від 11 червня 2016 року у сумі 600,00 грн. та № 19-11/2016 від 12 червня 2016 року у сумі 1200,00 грн. (а.с.7,8)

Як на підставу для задоволення позову ОСОБА_2 посилався на заяву ОСОБА_3, в якій останній зазначив, що 11.06.2016 року близько 12 год. 00 хв. він перебігав дорогу в місті Києві на бульварі Перова. За собою почув звуки дорожньо-транспортної пригоди. Злякавшись, він втік з місця ДТП. Як громадянин України вважає своїм обов'язком сповістити про дану ДТП і просить адвоката Смоля захищати його права у всіх інстанціях. (а.с.4).

ОСОБА_2 посилаючись на те, що у зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди він був змушений звернутися за правовою допомогою до адвоката, просив суд стягнути на його користь з відповідача матеріальні збитки, а саме кошти, сплачені ним за послуги адвоката у розмірі 1800,00 грн. та 3000 грн. моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції, встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що позивачем та його представником не надано договору про надання правової допомоги, акту прийому-передачі виконаних робіт (надання юридичних послуг), а квитанції до прибутково касових ордерів не підтверджують звернення за правовою допомогою саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11 червня 2016 року з вини відповідача.

Позивач не зазначив яку правову допомогу надавав йому адвокат і які дії він вчиняв.

З наданих в якості доказів квитанцій вбачається, що адвокат Понежа Д.Д. прийняв від ОСОБА_2 11.06.2016 року та 12.06.2016 року по 900 грн.

Квитанції не містять відомостей, щодо підстав сплати ОСОБА_2 цих коштів.

З огляду на те, що позивач не надав договору про надання правової допомоги, акту прийому-передачі виконаних робіт, не довів факт звернення за правовою допомогою саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тому суд першої інстанції вірно відмовив в задоволенні позовної вимоги про відшкодування збитків - коштів, сплачених ним за послуги адвоката у розмірі 1800,00 грн.

Посилання позивача на визнання позову представником відповідача не є підставою для скасування рішення суду в цій частині, оскільки у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи недоведеність вимоги про спричинення відповідачем збитків, прийняття заяви представника відповідача про визнання позову суперечило б закону, відповідно колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Також звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача моральну шкоду, яку з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних та моральних страждань, як потерпілого, погіршення стану здоров'я, через небажання відшкодовувати йому завдані збитки, оцінив в 3 000 грн.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної позовної вимоги, суд першої інстанції виходив з її недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

Згідно ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Звертаючись до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_2 посилався на те, що він зазнав страждань у зв'язку з пошкодженням його автомобіля.

Згідно ст. 10 ЦПК України , в редакції, яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції, зазначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, на виконання вимог закону, до суду першої інстанції позивачем не надано жодного доказу на підтвердження пошкодження автомобіля з вини відповідача.

Всі доводи позовної заяви та апеляційної скарги базуються виключно на поясненнях позивача та його представника.

З аналізу поданої в якості доказу заяви ОСОБА_3 вбачається, що він перебігав дорогу та за собою почув звуки ДТП, злякався і втік.

За своїм змістом заява не містить визнання відповідачем своєї вини в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди з участю позивача, а містить лише інформацію, що за собою чув звуки ДТП без зазначення учасників цієї дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона мала місце.

Відповідно й визнання позову в цій частині не є підставою для скасування рішення суду, оскільки прийняття заяви представника відповідача про визнання позову суперечило б закону, у зв'язку з недоведеністю посилань позивача щодо пошкодження його автомобіля з вини відповідача, тому колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 січня 2018 року.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді О.В. Немировська

М.І. Оніщук