ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 408/5519/12
Провадження № 2-с/210/41/18
У Х В А Л А

іменем України

"24" жовтня 2018 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_3 про скасування судового наказу від 03 серпня 2012 року (справа №408/5519/12, провадження №2-н/408/1009/12), винесеного в рамках розгляду заяви Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_3 про видачу судового наказу, щодо стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2018 року в провадження суду надійшла вищевказана заява ОСОБА_3 про скасування судового наказу. Вказаним наказом з ОСОБА_3 стягнуто борг за теплову енергію в сумі 17043,10 гривні, та судовий збір в сумі 107,30 гривень. Заява вмотивована непогодженням заявником з розміром нарахованої заборгованості.

Згідно ст.170 ЦПК України боржник має право протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) імя (прізвище, імя та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Дослідивши матеріали заяви доходжу висновку про необхідність повернення заяви без розгляду відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Заявник не долучив квитанцію про сплату судового збору.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір, - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Щодо клопотання про звільнення від сплати від судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, суд зауважує, що заявником ОСОБА_3 не надано жодного документу на підтвердження звільнення від сплати судового збору, окрім копії пенсійного посвідчення, що у даному випадку не може слугувати підтвердженням майнового стану заявника, та підставою звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: заяви про скасування судового наказу - 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 88,10 гривень.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

З урахуванням вимог статті 13 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону №3674-VI, з власної ініціативи.

Також слід звернути увагу, що відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для звільнення особи від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом . Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, згідно зі статтею 12 ЦПК, заявник повинний навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Однак, матеріали справи вищезазначених доказів не містять. Крім того слід зазначити, що з урахуванням вище викладеного та наведеного випливає, що відстрочення чи розстрочення сплати судового збору та звільнення від сплати судового збору здійснюється на розсуд суду та не є його обов'язком.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідні зміни також були внесені до Закону України «Про судовий збір».

Згідно п.2 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання: заяви про скасування судового наказу. Однак дана норма діяла до 15 грудня 2017 року. Крім того, саме з моменту набранням чинності змін та викладенням ЦПК України в новій редакції, внесенням змін до ЗУ «Про судовий збір» законодавцем введена ставка судового збору за подання заяви про скасування судового наказу та передбачено обовязок боржника сплатити вказаний збір.

Конституційний Суд України у рішенні від 09 лютого 1999 року у справі №1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть, якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням «застарілих» норм з одного й того ж питання.

Отже, обовязок заявника передбачений ч.5 ст.170 ЦПК України, в редакції від 15 грудня 2017 року, та полягає у сплаті судового збору та долученні квитанції до своєї заяви.

Відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Враховуючи відсутність квитанції про сплату судового збору, суд вважає за необхідне заяву про скасування судового наказу повернути заявникам без розгляду.

Керуючись ст.ст.170, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу, - повернути заявникові без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцять днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Ю. Вікторович