Справа №478/1027/18
пров. №2/478/387/2018
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
15 серпня 2018 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді Сябренко І.П.
за участю: секретаря Поліщук С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі,
03.07.2018 року Військової частини НОМЕР_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), призваний на військову службу за мобілізацією 04.06.2015 року Казанківським РВК Миколаївської області. Відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 №145 від 04.06.2015 року солдата було зараховано до списків особового складу військової частини, призначено на посаду курсанта навчального батальйону та поставлено на всі види забезпечення. 06.10.2015 року солдат ОСОБА_1 без поважних причин самовільно залишив військову частину та відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 06.10.2015 року №6-РС був виведений за штат в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 у зв`язку із самовільним залишенням військової частини польова пошта НОМЕР_2 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2018 року №12 солдат ОСОБА_1 повернувся до військової частини та був зарахований на всі види забезпечення. Під час шикування особового складу та перевірки особистих речей по прибутті до підрозділу у солдата ОСОБА_1 була виявлена нестача інвентарного речового майна, яке було ним отримано та втрачено за час проходження служби по мобілізації, про що на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт начальника авіаційного полігону підполковника ОСОБА_2 від 13.01.2018 року за №135. На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2018 року №7 з метою встановлення причин та умов, що сприяли втраті військового майна, встановлення ступеня вини посадових осіб, було проведено службове розслідування за фактом відсутності інвентарного речового майна у військовослужбовця призваного під час мобілізації солдата ОСОБА_1 . Під час службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби дійсно отримав майно речової служби та в результаті незадовільного відношення до його збереження, самоусунення від контролю за його збереженням вказане вище майно було ним втрачено. Відповідно до довідки-розрахунку з урахуванням термінів експлуатації сума для відшкодування вартості майна у солдата ОСОБА_1 складає: ремінь брючний (1 шт.), кашкет польовий (1 шт.), костюм польовий нового зразка (1 шт.), черевики з високими берцями (1 шт.), куртка утеплена бавовняна комуфляжна нового зразка (1 шт.), рюкзак військовий Польща (1 шт.), фляга алюмінієва (1 шт.), чохол для фляги алюмінієвої (1 шт.), казанок алюмінієвий (1шт.), фуфайка з коротким рукавом оливкового кольору (2 шт.), білизна натільна (2 шт.), шкарпетки бавовняні (2 шт.), шкарпетки напіввовняні (2 шт.) на загальну суму 5221 грн. 04 коп. ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом про притягнення його до матеріальної відповідальності, свою провину визнав та відшкодував частину заборгованості на суму 3266 грн. 25 коп., на даний час сума заборгованості відповідача перед військовою частиною НОМЕР_1 складає 1954 грн. 79 коп. Враховуючи вище викладене та беручи до уваги те, що дане питання в позасудовому порядку вирішити неможливо, просить стягнути з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду, заподіяну з його вини державі, в сумі 1954 грн. 79 коп. і судові витрати в сумі 1762 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд приходе такого висновку.
Матеріалами справи встановлено, що на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №145 від 04.06.2015 року солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини, призначено на посаду курсанта навчального батальйону та поставлено на всі види забезпечення (а.с.5).
Відповідно до ордеру на отримання майна №2496 за ОСОБА_1 рахувалось речове майно, а саме: ремінь брючний (1 шт.), кашкет польовий (1 шт.), костюм польовий нового зразка (1 шт.), черевики з високими берцями (1 шт.), куртка утеплена бавовняна камуфляжна нового зразка (1 шт.), рюкзак військовий Польща (1 шт.), фляга алюмінієва (1 шт.), чохол для фляги алюмінієвої (1 шт.), казанок алюмінієвий (1шт.), фуфайка з коротким рукавом оливкового кольору (2 шт.), білизна натільна (2 шт.), шкарпетки бавовняні (2 шт.), шкарпетки на пів вовняні (2 шт.) на загальну суму 5221 грн. 04 коп. (а.с.12).
06.10.2015 року солдат ОСОБА_1 , курсант 4 взводу 22 навчальної роти 6 навчального батальйону, без поважних причин самовільно залишив військову частину та наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №6-РС від 06.10.2015 року був виведений у розпорядження командира військової частини (а.с.6).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №12 від 12.01.2018 року солдат призваний під час мобілізації ОСОБА_1 , який перебував у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 згідно наказу №6-РС від 06.10.2015 року, у зв`язку із самовільним залишенням військової частини польова пошта НОМЕР_2 , вважався таким, що прибув та був зарахований на всі види забезпечення з 12 січня 2018 року, на котлове забезпечення з 13 січня 2018 року, справи та посаду механіка групи зв`язку та телемеханіки радіотехнічного вузла авіаційного полігону прийняв, військове звання за штатом «солдат» ВОС-422256А, встановлено посадовий оклад 485 грн. (а.с.7).
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2018 року №7 проведено службове розслідування за фактом відсутності речового майна, виданого в особисте користування солдату ОСОБА_1 .
З акту службового розслідування від 15.01.2018 року вбачається, що солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби дійсно отримав майно речової служби, а саме: ремінь брючний (1 шт.), кашкет польовий (1 шт.), костюм польовий нового зразка (1 шт.), черевики з високими берцями (1 шт.), куртка утеплена бавовняна камуфляжна нового зразка (1 шт.), рюкзак військовий Польща (1 шт.), фляга алюмінієва (1 шт.), чохол для фляги алюмінієвої (1 шт.), казанок алюмінієвий (1шт.), фуфайка з коротким рукавом оливкового кольору (2 шт.), білизна натільна (2 шт.), шкарпетки бавовняні (2 шт.), шкарпетки на пів вовняні (2 шт.) В результаті незадовільного відношення до збереження майна, самоусунення від контролю за його збереженням, вказане вище майно було втрачено (а.с.10-11).
Факт отримання майна солдатом ОСОБА_1 та його втрата підтверджується ордером на отримання майна №2496, довідкою-розрахунком залишкової вартості майна речової служби від 12.01.2018 року, поясненнями ОСОБА_3 від 13.01.2018 року відібраними під час проведення службового розслідування (а.с.12-14).
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.01.2018 року №75 та акту службового розслідування від 15.01.2018 року було притягнуто до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну з його вини державі на суму 5221 (п`ять тисяч двісті двадцять одна) грн. 04 коп. (а.с.8-11).
На підставі Указу Президента України №271/2016 від 24.06.2016 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2018 року №24 солдат ОСОБА_1 був звільнений з військової служби в запас (а.с.16).
Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України №243 від 23.06.1995 року (далі - Положення), визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.
Згідно з п.2 цього Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршення або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкової виплати.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 заподіяв матеріальну шкоду державі, військова частина має право на утримання з останнього вартості предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися.
З платіжного доручення №36 від 01.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 частково сплатив кошти в сумі 3266 грн.25 коп. за отримане ним речове майно (а.с.15).
Враховуючи те, що ОСОБА_1 , після звільнення з лав Збройних Сил України, повністю не відшкодував вартість вказаного речового майна, строки носіння якого не закінчились, тому позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1762 грн.
Керуючись ст. ст.13, 259, 263-265, 279, 280-282, 284, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі, - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Михальче Городненківського району Івано-Франківської області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , рах. № НОМЕР_4 , МФО НОМЕР_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої державі в розмірі 1954 (однієї тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 79 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Михальче Городненківського району Івано-Франківської області, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , МФО НОМЕР_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1762 грн.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Копію судового рішення надіслати відповідачу ОСОБА_1 протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Повний текст рішення складено 15.08.2018 року.
Суддя