Справа № 369/5321/18 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2974/18 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 42 14.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - Олійника В.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лівінського С.В.,

при секретарі Немудрій Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2018 року у справі за поданням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бялого Максима Глібовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3, -

в с т а н о в и л а :

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9, 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується; справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а також заяви і скарги подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бялий М.Г. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до домоволодіння та земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_3

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління юстиції у місті Києві є виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва, виданий 14 липня 2016 року по справі №761/5652/15- про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованості за кредитним договором №068-2008-054 від 24.01.2008 року в сумі 69135,98 доларів США, а також стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованості за кредитним договором №068-2008-663 від 14.03.2008 року в сумі 100847,05 швейцарських франків і стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал банк» судового збору в розмірі 1827 грн.

21 липня 2016 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано домоволодіння та земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Вказане нерухоме майно є предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 14.03.2008 року, укладеного між ПАТ «Універсал банк» та ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №068-2008-663 від 14 березня 2008 року.

18 серпня 2017 року на адресу Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області направлено доручення про здійснення опису й арешту майна боржника, а саме, домоволодіння та земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

04 вересня 2017 року виходом державного виконавця Міщенко Л.М. за участю представника стягувача ОСОБА_5 та за участю понятих ОСОБА_6, ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 провести виконавчі дії, направлені на опис майна боржника не виявилось можливим, так як ніхто не відчинив двері.

08 вересня 2017 року повторно на адресу Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції було направлено доручення про здійснення опису й арешту майна боржника, а саме домоволодіння та земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

21 вересня 2017 року виходом державного виконавця Міщенко Л.М, за участю представника стягувача ОСОБА_5 та за участю понятих ОСОБА_6, ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 провести виконавчі дії, направлені на опис майна боржника не виявилося можливим, так як державного виконавця, представника стягувача та понятих не було допущено до подвір'я та помешкання для огляду та фотофіксації, і жінка, яка відмовилася називати себе, повідомила, що ОСОБА_3 в даний час за адресою відсутній.

Станом на 07 травня 2018 року грошові кошти згідно виконавчого документа боржником на рахунок відділу не надходили.

Державний виконавець зазначав, що виникла необхідність звернення до суду з поданням про примусове входження та просив суд надати дозвіл про примусове входження до домоволодіння та земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2018 року у задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та прийняття постанови, якою подання задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, що боржник був обізнаний щодо проведення виконавчих дій, зокрема, і щодо примусового проникнення до його житла, та що були вжиті державним виконавцем всі необхідні і передбачені законом дії..

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно вимог ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходження житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Встановлено, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у місті Києві ВП №51699258 від 21 липня 2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованості за кредитним договором №068-2008-054 від 24 січня 2008 року в сумі 69135,98 доларів США; стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованості за кредитним договором №068-2008-663 від 14.03.2008 року в сумі 100847,05 швейцарських франків; та стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал банк» судового збору у розмірі 1827 грн.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУ у Київській області ОСОБА_9 у виконавчому провадженні №51699258 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованості за кредитним договором було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримати повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

В обґрунтування подання про примусове входження до жилого приміщення державним виконавцем долучені Акт державного виконавця від 01 листопада 2016 року, від 04 вересня 2017 року та від 21 вересня 2017 року про неможливість проведення виконавчих дій по опису та арешту майна, так як державного виконавця, представника стягувача та понятих не було допущено до об'єкту.

Акти державного виконавця про неможливість проведення виконавчих дій датовані від 01 листопада 2016 року, від 04 вересня 2017 року та від 21 вересня 2017 року, а з поданням про примусове входження до жилого приміщення державний виконавець звернувся у травні 2018 року.

Судом першої інстанції було встановлено, що державним виконавцем не надано суду доказів, які б свідчили про обізнаність боржника з приводу наявного виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого документа, а саме, виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва, виданого 14 липня 2016 року по справі №761/5652/15- про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованості за кредитним договором та проведення по ньому відповідних виконавчих дій.

Також з доданих до подання документів суд вірно не вбачав, що боржник ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про примусове проникнення до його домоволодіння та був обізнаний про вчинення державним виконавцем виконавчих дій.

Відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч.1, 2 ст.30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно з п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.18 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Проте, державним виконавцем не надано належних доказів того, що боржник умисно не виконує рішення суду та ігнорує виклики державного виконавця, а саме не надано доказів про належне вручення вказаних викликів боржнику.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживалися належні дії для виконання рішення суду.

Також до клопотання не додано доказів на підтвердження того, що боржнику направлялися будь-які повідомлення про вручення процесуальних документів та викликів до державного виконавця.

Так як в матеріалах справи відсутні докази, що боржник був обізнаний щодо проведення виконавчих дій, та що всі необхідні і передбачені законом дії були державним виконавцем вжиті, то суд вірно не вбачав підстав для задоволення подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо ненадання державним виконавцем належних доказів того, що боржник умисно не виконує рішення суду та ігнорує виклики державного виконавця і вважає, що доводи апелянта не обґрунтовують наявності підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бялого М.Г. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 не підлягало до задоволення.

Ухвала суду є законною, обґрунтованою і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: