Провадження № 2/522/6865/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 жовтня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.
при секретарі Іскрич В. В.,
При цьому посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505. У своєї заяві ОСОБА_1 зазначив, що ані в нього ані у будь-кого з членів сімї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що згідно п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги.
Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 з 28.06.2003р. є власником квартири, яка розташована за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Студенок, вул. Комсомольська, 44.
Відповідач до суду не з'являється, про час і місце слухання справи сповіщався неодноразово у відповідності до вимог закону, причини неявки суду не повідомив, на позов не подав відзив.
За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд вивчив матеріали по справі і встановив наступне:
ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Допомога була призначена на підставі заяв про призначення адресної д:помоги на період з 17.08.2015р. по 15.12.2016р.
Відповідно до п. 5 Порядку у заяві зазначаються відомості наявність у будь-того з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення 7нтитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення;
У своєї заяві ОСОБА_1 зазначив, що ані в нього ані у будь-кого з членів сімї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що згідно п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги.
Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 з 28.06.2003р. є власником квартири, яка розташована за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Студенок, вул. Комсомольська, 44.
На обґрунтування позовних вимог Департамент посилається на такі докази: копії заяв ОСОБА_1 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції; копію довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України за №5105/001164, копії заяв про призначення щомісячної адресної допомоги особам, Інформаційна довідка з Державного реєстру прав на нерухоме майно.
Дослідивши надані докази суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» в статті 1 надає поняття внутрішньо переміщеної особи «Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру».
Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505. Порядком передбачений ряд обмежень щодо отримання допомоги.
Відповідно до п. 10 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги стягуються у судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 гривень.
Керуючись ст. ст.213, 214, 215 ЦПК України, суд
Позов - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу ХД Перехідні положення ЦГІК України).
Повний текст рішення суду буде складено протягом десяти днів.
Суддя: А.Ю. Бойчук