Справа № 211/3312/18
Провадження № 2/211/1684/18
17 серпня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді : Сарат Н.О.
за участю секретаря судового засідання Нікітенкової М.М.
у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та просила визнати відповідачів, які є її донькою та онукою, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме домоволодінням №8а по вул ОСОБА_4, оскільки відповідачі не проживають за вказаною адресою з 2008 року, особистих речей в будинку не має, вони з позивачем не спілкуються, де вони проживають їй не відомо.
В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином про час та місце слухання справи через оголошення, відзив на позов не надали.
Представник третьої особи виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого.
Судом встановлено, що домоволодіння №8а по вул. Янки Купали належить ОСОБА_1Ф на праві власності (а.с.5 копія договору дарування). Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є донькою та онукою позивача, зареєстровані у домоволодінні, однак з 2008 року у ньому не проживають (а.с.10 акт про непроживання).
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Наявність реєстрації відповідачів у вказаному домоволодінні позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі.
Чинне цивільне законодавство України не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які відчужили своє житло (за колишнім власником житла у разі його зміни). За таких умов, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.
Згідно п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.
Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.
Враховуючи, що відповідачі з 2008 року не проживають за місцем реєстрації, суд вважає можливим позовні вимоги позивача задовольнити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284 ЦПК ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування домоволодінням №8а по вулиці Янки Купали м.Кривого Рогу.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір 704,80 гривень у рівних частинах з кожного по 352,40 гривень.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складення.
Суддя: ОСОБА_5