Номер справи 623/2075/18
Номер провадження 2/623/871/2018
РІШЕННЯ

іменем України

20 серпня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.,

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ізюмського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири,

в с т а н о в и в :

10 липня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири № 9 по вїзду Нижньо-Садовому, 3 в місті Ізюмі Харківської області і просили визнати за кожним позивачем право власності в розмірі 1/6 частини за кожним з них.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачі вказали наступне:

23 грудня 2003 року в м. Луганськ померла ОСОБА_3, яка була матірю його батька ОСОБА_4.

До переїзду в м. Луганськ вона мешкала однією сімєю з ними в м. Ізюм Харківської області по вїзду Нижньо-Садовому, З кв. 9.

03 травня 1994 року ця квартира була приватизована і згідно свідоцтва про право власності на житло виданого Ізюмським приладобудівним заводом ім. Дзержинського Харківської області за № 954 та зареєстрованим в Ізюмському міському бюро технічної інвентарізації Харківської області 16 червня 1994 року за № 27 книга З та належала на праві спільної загальної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Після смерті бабусі, ОСОБА_3, відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири розташованої в м. Ізюм по в'їзду Нижньо- Садовому, З кв. 9.

Зазначена квартира розташована на третьому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, загальною площею 66, 1кв.м., складається з трьох кімнат житловою площею 39, 6кв.м., а саме: 16, 8 кв.м., 12, 4 кв.м. та 10, 4 кв.м., кухні площею 8, 7 кв.м., вбиральні-1, 2 кв.м., ванної кімнати-2, 7 кв.м., коридору-8, 9 кв.м., вбудованої шафи-1,1 кв.м. Квартира обладнана двома лоджіями площею 2, 3кв.м. та 1, 6 кв.м.

Спадкоємцем на цю спадщину був її син ОСОБА_4. Він після смерті матері він фактично спадщину прийняв, тому що вступив в управління спадковим майном, мешкав в цій квартирі, користувався нею, робив ремонт, був в ній зареєстрований по день своєї смерті, сплачував комунальні послуги та інше, що підтверджується копіями

квитанцій, копією домової книги.

Однак заяву про приняття спадщини до нотаріальної контори не подав та спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру, виданого нотаріусом.

Згідно положень ст. 549 ЦК України (в редакції 1963року) визнається , що спадкоємець прийняв спадщину:

якщо він фактично вступив в управління спадковим майном;

якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені дії мають бути здійснені протягом щести місяців з дня відкриття спадщини.

На момент смерті ОСОБА_3, батько ОСОБА_4 був зареєстрований, постійно мешкав та був співвласником квартири № 9 по в-ду Нижньо-Садовому, З в м. Ізюм Харківської області та знятий з реєстрації в цій квартирі в зв'язку зі смертю 09.03.2017. Тобто він згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року )фактично спадщину прийняв, але її не оформив.

30 січня 2017 ОСОБА_4 помер в м. Ізюм Харківської області, що підтверджується актовим записом про смерть виконаним Ізюмским відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюм Головного управління юстиції в Харківській області.

Після його смерті відкрилась спадщина в вигляді 2/3 частини квартири (тобто 1/3 частка що належала йому згідно свідоцтва про право спільної загальної власності на житло та 1/3 частка, яку він фактично прийняв після смерті матері ОСОБА_3).

Спадкоємцями на спадщину є його син -ОСОБА_1 та дружина померлого - ОСОБА_2, з якою він перебував в зареєстрованому щлюбі з 06 грудня 1988 року.

Інших спадкоємців на цю спадщину не має.

Спадщину у вигляді 1/3 частки зазначеної квартири, тобто по 1/6 частки кожному. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину в порядку спадкування за законом, виданим державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 14.08.2017 року за реєстр. № 1-1142 .

Оформити спадщину на 1/3 частку квартири, яку фактично прийняв померлий батько ОСОБА_4 після смерті своєї матері ОСОБА_3, вони в нотаріальній конторі не можуть, про що свідчать листи Ізюмської державної нотаріальної контори та Перщої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, куди переїхала з непідконтрольної території Луганська державна нотаріальна контора.

Тому позивачі вимущені звернутись до суду .

Дійсна вартість квартири, розтащованої в м. Ізюм по в-ду Нижньо- Садовому, З кв. 9 станом на 13 червня 2018 року складає 189802 грн., що підтверджується довідккою КП «Ізюмське МБТІ», тобто вартість 1/3 частки складає 63267, 33грн.

Інщих витрат, крім сплати судового збору, в зв'язку з розглядом даної справи вони не очікують. Всі витрати будуть нести самостійно.

Інщого позову до цього ж відповідача за тим самим предметом та з тих самих підстав ними не подано.

Відповідач позов визнав повністю.

Сторони подали заяви в яких просили справу слухати у їх відсутність.

Суд вивчивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

23 грудня 2003 року в м. Луганськ померла ОСОБА_3, яка була матірю його батька ОСОБА_4./а.с.14/.

30 січня 2017 ОСОБА_4 помер в м. Ізюм Харківської області, що підтверджується актовим записом про смерть виконаним Ізюмским відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюм Головного управління юстиції в Харківській області./а.с. 15/.

Спадкоємцями на спадщину є син -ОСОБА_1 та дружина померлого - ОСОБА_2, з якою він перебував в зареєстрованому щлюбі з 06 грудня 1988 року./а.с. 17,18/.

Оформити спадщину на 1/3 частку квартири, яку фактично прийняв померлий батько ОСОБА_4 після смерті своєї матері ОСОБА_3, позивачі в нотаріальній конторі не можуть, про що свідчать листи Ізюмської державної нотаріальної контори та Перщої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, куди переїхала з непідконтрольної території Луганська державна нотаріальна контора.

Померлі були власниками спірної квартири згідно свідоцтва про право власності на житло./а.с. 19/

Керуючись ст.ст. 10-13, 76-81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 549 ЦК України /в редакції 1963 року/, 1220, 1221, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/6 частку квартири, розташованої в м. Ізюм Харківської області по вїзду Нижньо- Садовому, З, квартира 9 в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/6 частку квартири, розташованої в м. Ізюм Харківської області по вїзду Нижньо-Садовому, З квартира 9 в порядку спадкування за законом.

Свідоцтво про право власності на житло видане Ізюмським

приладобудівним заводом Харківської області 03 травня 1994 року за № 954 та зареєстрованого в Ізюмському МЕТІ 16 червня 1994 року за № 27 книга 3 в 1/3 частині на імя ОСОБА_3 визнати таким, що втратило чинність.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги

Суддя Винниченко П.П.