АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/6184/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 752/4166/18

16 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Вербової І.М.

- Волошиної В.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Мирошниченко О.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» про скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

28 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» про скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому просила суд визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» № 779 к від 23 листопада 2017 року про відсторонення її від посади; стягнути з ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 26 083,20 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що наказом ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» № 779 к від 23 листопада 2017 року її було відсторонено від посади експерта відділу реєстрації лікарських засобів за повним досьє Управління експертної роботи Департаменту експертизи реєстраційних матеріалів Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України». Вважає вказаний наказ незаконним оскільки, його було видано відповідачем на підставі листа від 23 листопада 2017 року № 6860/125/47/03-17 та копії ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 року, яка містила помилки, і фактично вказаною ухвалою її було відсторонено від посади, яка не передбачена штатним розписом відповідача, і стосувалась зовсім іншої юридичної особи, ніж відповідач, а ухвалу суду про виправлення помилок від 23 листопада 2017 року, відповідачем фактично отримано 27 листопада 2017 року, тобто вже після видання оспорюваного наказу.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» про скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 11 червня 2018 року позивач ОСОБА_2 надіслала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи. Вказала, що наказ №779 к від 23 листопада 2017 року виданий директором Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» безпідставно та всупереч порядку виконання ухвал слідчого судді, експерт відділу реєстрації лікарських засобів за повним досьє Управління експертної роботи Департаменту експертизи реєстраційних матеріалів Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» ОСОБА_2 в період з 26 листопада 2017 року по 16 січня 2018 року допустила вимушений прогул у зв'язку з безпідставним відстороненням її від роботи. Зазначає, що висновок суду першої інстанції в частині того, що питання про її відсторонення від посади вирішено саме 16 листопада 2017 року не відповідає дійсності. Висновок суду першої інстанції про те, що описку в ухвалі про відсторонення від посади допущено в одній літері є безпідставним, та як фактично описку допущено в назві посади та підприємства в якому займає посаду особа, яка підлягає відстороненню, найменуванні підприємства, яке повинно виконувати ухвалу слідчого судді про відсторонення від посади, та в анкетних даних особи, яка підлягає відстороненню.

10 серпня 2018 року відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач вважає апеляційну скаргу безпідставною, необгрунтованою, а рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм процесуального та матеріального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін Зазначає, що наказ про відсторонення ОСОБА_2 від посади був виданий відповідачем на підставі вимог ст. 46 КЗпП України та ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 року, якою вжито запобіжний захід у кримінальному провадженні у справі № 752/6775/17, в рамках якого ОСОБА_2, 23 жовтня 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 321-2 КК України. Про наявність в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 описок в назві посади та підприємства описок та про їх виправлення ухвалою судді від 23 листопада 2017 року Державному експертному центру МОЗ було відомо в офіційному порядку станом на день видачі наказу 23 листопада 2017 року, а тому були відсутні будь-які законні підстави для невиконання відповідачем ухвали слідчого судді щодо відсторонення позивача від посади. Положення ст. 235 КЗпП України в даному випадку застосуванню не підлягають, так як визначають підстави стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у разі поновлення особи на роботі, а позивач з роботи не звільнялась.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?дя;Голос України&q?ня; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» Войчук Володимир Анатолійович та Гайдук Оксана Олександрівна проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 листопада 2017 року директором ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» Думенко Т.М. видано наказ № 779 к, яким ОСОБА_2, експерта відділу реєстрації лікарських засобів за повним досьє Управління експертної роботи Департаменту експертизи реєстраційних матеріалів Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України», відсторонено від посади з 24 листопада 2017 року по 16 січня 2018 року без збереження заробітної плати.

Зазначений наказ видано на виконання ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року у кримінальному провадженні №0000005 від 11 січня 2017 року, що вбачається зі змісту самого наказу.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0000005 від 11 січня 2017 року ОСОБА_2 відсторонено від займаної посади строком на два місяці, тобто до 16 січня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року внесено виправлення в ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року та вважати посаду та місце роботи підозрюваної - експерт відділу реєстрації лікарських засобів за повним досьє Управління експертної роботи Департаменту експертизи реєстраційних матеріалів Державного підприємства &quма; Державний експертний центр Міністерства охорони здоров&q?й ;я України&q?рс; , а також її місце народження вважати - с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» про скасування наказу та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд 1-ї інстанції посилався на відсутність передбачених законом підстав для визнання наказу №779 к від 23 листопада 2017 року Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» незаконним та його скасування, а також для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені судом на підставі повного та об'єктивного встановлення дійсних обставин справи, дослідження наданих сторонами доказів та з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, а також гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

У зв'язку із цим будь-які обмеження щодо реалізації зазначеного права, у тому числі відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинні мати обмежений, тимчасовий характер, здійснюватись виключно з підстав та у порядку, передбачених КПК України.

Згідно положень ст. 46 Кодексу законів про працю України, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння, відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони, в інших випадках, передбачених законодавством.

За змістом положень ст. 154 Кримінального процесуального кодексу України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 157 Кримінального процесуального кодексу України, копія ухвали надсилається особі, яка звернулась з відповідним клопотанням, підозрюваному чи обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше дня, наступного за днем її постановлення, та підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому для виконання судових рішень.

Судом встановлено, що наказ № 779 к від 23 листопада 2017 року видано Державним підприємством «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» на підставі та на виконання ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року про відсторонення позивача від займаної посади, яка підлягала негайному виконанню.

Допущені в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року про відсторонення позивача від займаної посади описки в назві посади позивача та місця її роботи, а також місця її народження, а саме: зазначення в ухвалі про відсторонення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Херсона Херсонської області, раніше не судимої, одруженої, працюючої на посаді експерта відділу реєстрації лікарських засобів за повним досьє Управління експорної роботи Департаменту експертизи реєстраційних матеріалів Державного підприємства &q?ту; Державний експортний центр Міністерства охорони здоров&q?тв;я України&q?жа; були виправлені ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 23 листопада 2017 року, а саме: вважати посаду та місце роботи підозрюваної - експерт відділу реєстрації лікарських засобів за повним досьє Управління експертної роботи Департаменту експертизи реєстраційних матеріалів Державного підприємства &q?нт; Державний експертний центр Міністерства охорони здоров&q?ва;я України&q?ав; , а також її місце народження вважати-с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області. Внесення таких виправлень передбачено ч.1 ст. 379 КПК України, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність доводів позивача про незаконність вказаного наказу з тих підстав, що в ухвалі слідчого судді зазначена не та посада, яку займає позивач та вказано не ту організацію, в якій позивач працює.

Доводи апеляційної скарги про те, що наказ №779 к від 23 листопада 2017 року виданий директором Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» безпідставно та всупереч порядку виконання ухвал слідчого судді, що призвело до здійснення експертом відділу реєстрації лікарських засобів за повним досьє Управління експертної роботи Департаменту експертизи реєстраційних матеріалів Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» ОСОБА_2 вимушеного прогулу в період з 26 листопада 2017 року по 16 січня 2018 року у зв'язку з безпідставним відстороненням її від роботи, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року у справі № 752/6775/17 до ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у кримінальному провадженні №0000005, в рамках якого останній 23 жовтня 2017 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 321-2 КК України (Умисне порушення встановленого порядку доклінічного вивчення, клінічних випробувань лікарських засобів, фальсифікація їх результатів, а також порушення встановленого порядку державної реєстрації лікарських засобів). Такий запобіжний захід, як відсторонення від посади, судом обгрунтовано необхідністю досягнення цілей кримінального провадження, унеможливлення незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження за місцем роботи, з метою зміни останніми раніше наданих показів, та унеможливлення іншим чином протиправно впливати на хід досудового розслідування.

Вказана ухвала була отримана ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров'я України» 23 листопада 2017 року від слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві Луцик В.М., яка проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 та зверталася до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу.

Згідно з ст. 533 Кримінального процесуального кодексу України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов'язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних і юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

За невиконання судового рішення передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ст. 382 Кримінального кодексу України.

Ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року є безумовною підставою для відсторонення від посади ОСОБА_2 відповідно до ст. 46 КЗпП України. Не виконання даного рішення є підставою для притягнення керівника підприємства до кримінальної відповідальності.

Наявність в ухвалі слідчого судді описки в назві посади та назві підприємства, які станом на дату видачі наказу по відсторонення позивача від посади були виправленні ухвалою слідчого судді від 23 листопада 2017 року, не є підставою для визнання такого наказу незаконним.

Посилання в апеляційній скарзі на здійснення ОСОБА_2 вимушеного прогулу в період з 26 листопада 2017 року по 16 січня 2018 року у зв'язку з безпідставним відстороненням її від роботи, не грунтується на вимогах закону, так як ОСОБА_2 була тимчасово відсторонена ( не допущена) від роботи на підставі ухвали слідчого судді, а тому прогулу не вчинила.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду першої інстанції в частині того, що питання про відсторонення ОСОБА_2 від посади вирішено саме 16 листопада 2017 року не відповідає дійсності, колегія суддів відхиляє, так як з копії ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 16 листопада 2017 року вбачається, що вказане питання по суті дійсно було вирішено судом 16 листопада 2017 року, а ухвалою від 23 листопада 2017 року були лише виправлені описки в ухвалі суду від 16 листопада 2017 року.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність висновку суду першої інстанції про те, що описку в ухвалі про відсторонення від посади допущено в одній літері, так як фактично описку допущено в назві посади та підприємства в якому займає посаду особа, яка підлягає відстороненню, найменуванні підприємства, яке повинно виконувати ухвалу слідчого судді про відсторонення від посади, та в анкетних даних особи, яка підлягає відстороненню, правильність висновку суду не спростовують, так як описка в назві посади та підприємства була здійснена при написанні літери &q?аз;о &q?ад;замість літри &quбу;е&q?ді; у словах &q?са;експертної&quuo; та &qut;; експертний&quuo;.

Обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 1, ч.2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України &q?ис;Про запобігання корупції&q? п; іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Позивач не була звільнена з роботи чи переведена на іншу роботу, а була відсторонена від роботи, а тому відсутні підстави для застосування до вказаних правовідносин положень ст. 235 КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах доказам також є безпідставними, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення належним чином дослідив наявні у справі докази, дав їм належну правову оцінку, вірно застосував норми матеріального права та обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 серпня 2018 року.

Головуючий: Судді: