Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/170/17

номер провадження 2/695/87/18

02 січня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді Таратіна В.О..,

при секретарі Курченко В.М.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та витребування його із чужого володіння,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на майно та витребування його із чужого володіння, стягнення судових витрат.

Під час розгляду справи уточнено прізвище відповідачки з ОСОБА_5 на ОСОБА_4 у зв'язку з укладенням шлюбу останньою.

Свою заяву позивач пояснює тим, що вона, проживала спільно із ОСОБА_6, покійним батьком відповідачки, з 17.04.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Маючи намір на довге спільне життя з батьком відповідачки вона за рахунок накопичених власних коштів почала обладнувати їхнє помешкання - житловий будинок АДРЕСА_1 а саме придбала наступне майно: спальня «Глорія» з матрацом 1,6х2 м вартістю 9936 грн.; килим Оккеran 3х4 м. вартістю 2385 грн.; килим Оккеran 3х5 м. вартістю 3000 грн.; килимова доріжка «Войлок» вартістю 1120 грн.; мийка турецька 80 см вартістю 415 грн.; кухня фігурна МДФ, 2,6 м. вартістю 6127 грн.; килимова доріжка 2,6х120 м. вартістю 332 грн.; диван «Діамант» вартістю 4060 грн.; крісла «Діамант» вартістю 3250 грн.; м'який куточок «Лорд II» блок «лагуна» вартістю 9490 грн., що підтверджується товарними чеками.

Однак, спільне життя з батьком відповідача у неї тривало не довго, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 загинув. І вона була змушена залишити дім, оскільки стосунки з покійним не були офіційно оформлені і вона не входила до складу спадкоємців а відповідачка - донька покійного співмешканця, успадкувавши будинок після смерті свого батька забрала у позивача ключі і відмовляється повернути їй в добровільному порядку придбані позивачкою вище перелічені речі.

Той факт, що вона проживала разом із покійним ОСОБА_6 та придбавала до його будинку меблі та килими можуть також підтвердити свідки, які досить близько спілкувалися з сім'єю та яким відомі дані обставини.

Враховуючи вищеописані обставини вона на сьогоднішній день не має можливості вирішити спір в добровільному порядку, а тому була змушена звернутися до суду за захистом своїх майнових прав.

11.04.2017 року позивачем була подана заява про збільшення позовних вимог, де вона просила суд визнати за нею право власності ще й на побутову техніку, яку також придбавала за власні кошти під час спільного проживання с ОСОБА_6, а саме плита газова GRETA 1470-00 вик. 07.А біла вартістю 4098.96 грн., машина пральна WHIRPOOL AWE 60710 вартістю 6599.00 грн., витяжка кухонна ELEYUS Bona Н1 WН вартістю 1216 грн., сушарка для овочів PROFIT вартістю 1679 грн., чаша для мультіварки REDMOND RB-C500 вартістю 588.96 грн., піч мікрохвильова ZANUSSI вартістю 1798.98 грн., праска BOSCH ТDA 2315 вартістю 880.98 грн., подовжувач Expert Exx-S2-1. вартістю 124.92 грн., чайник електричний HausMark ЕК09007 вартістю 498.96 грн., телевізор LED 43 LG 43 вартістю 12498.96 грн., стельових НПБ 01-3х40-17 вартістю 544,98 грн., світильник на сонячних батареях, вартістю 531.96 грн., люстра НСБ 01-3х40-600 вартістю 629 грн., стельових НПБ 01-6х40-49 вартістю 954.96 грн., люстра 3623-45 WUNDERLIK вартістю 3223 грн., лампа розжарювання С1.40. вартістю 124.80 грн., лампа розжарювання світла CL40 вартістю 60.75 грн. Також наполягала на витребуванні із незаконного володіння відповідача вказане майно.

Позивач та її представник в судовому засіданні на задоволенні збільшених позовних вимог наполягали повністю мотивуючи тим, що позивачка мала домашню худобу, яка продала і вилучені кошти витратила на придбання меблів. Вказані меблі вона перевезла в будинковолодіння ОСОБА_6.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з тих підстав, що в ході придбання позивачем у квітні 2016 року меблів та побутової техніки й розміщення її у домоволодінні ОСОБА_6, останній перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 При цьому у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 11.01.2017 року ОСОБА_3 жодним чином не обумовлює придбання за власні кошти побутової техніки та кухонного приладдя, натомість лише зазначає про придбання меблів, матрацу та кухні за кошти нібито виручені від продажу домашньої худоби. Стороні відповідача незрозуміло яким чином позивачка отримала розрахункові документи на придбання меблів та побутової техніки, а також незрозуміло якими доказами доводить факт перебування спірного рухомого майна саме у домоволодінні покійного ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в с. Плешкані Золотоніського р-ну. Адже напередодні смерті спадкодавця ОСОБА_6 позивачка ОСОБА_3 фактично з ним не проживала за вказаною у позові адресою, а перебувала у шлюбі із гр. ОСОБА_9, що підтверджується довідкою Калениківської сільської ради Золотоніського району від 26.08.2017 року за № 151.

Таким чином, доводи позивачки з приводу їхнього спільного проживання із ОСОБА_6 на момент його смерті спростовуються вказаними довідками органів місцевого самоврядування, а також свідоцтвом про розірвання шлюбу від 07.05.2016 р. Вказані документи спростовують позицію ОСОБА_3 про наявність у неї цивільно-правових відносин із спадкодавцем та придбання й завезення майна у його домоволодіння.

За повідомленням доньки померлого - ОСОБА_4, співмешканка спадкодавця ОСОБА_3 лише періодично, несистематично, проживала у їхньому будинку по АДРЕСА_2, а перед самою смертю ОСОБА_6 вона й взагалі виїхала до себе в село Каленики Золотоніського р-ну та фактично забрала з домоволодіння спадкодавця свої речі та побутову техніку.

Стосовно доводів позивачки про придбання нею за готівку меблів у ФОП ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_11, то вказані обставини спростовуються наявними у приватних підприємців витягами із журналу продаж (замовлень меблів), які були долучені до матеріалів цивільної справи разом із письмовими запереченнями проти позову. Позивачка як доказ прикладає до позовної заяви розрахункову квитанцію від 26.04.2016 р., в якій чітко вказано про операцію з придбання побутової техніки в ТОВ «Епіцентр-К» за подарунковими картками (сертифікатами),що свідчить про відсутність готівкового розрахунку. Однак дані картки ОСОБА_7 як головний агроном ПСП «Плешкані» отримав за свою роботу в подарунок.

Суд, вислухавши позиції учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п.5 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статтей 387,388 ЦК України. Пунктом 19 вказаної постанови передбачено, ще застосовуючи положення ст.387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі ст. 387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. За змістом вказаної статті право на витребування майна належить лише-власнику та лише у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, і може мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза його волею. Наявність у діях власника майна волі на передачу майна виключає можливість його витребування і незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді, оскільки законодавство презумує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає з закону або не встановлене рішенням суду ( ч.Зст.397 ЦК України).

Відповідно до п. 23 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз'яснено, що відповідно до ст. 387 ЦК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_12 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 18.03.2017 року, після одруження дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_22.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвали шлюб 07.05.2016 року, про що складено відповідний актовий запис за №5.

Як вбачається з журналу замовлень за лютий - березень 2016 рік приватного підприємця ОСОБА_10, та приватного підприємця ОСОБА_11 меблі за товарними чеками від 18.04.2016 року придбавав ОСОБА_7 Вказані обставини підтверджуються також наданими адвокатом довідками від 26.12.2017 року.

Як вбачається з довідок виданих ПСП «Плешкані», ОСОБА_7 працював у даному підприємстві на посаді агронома, дохід за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 рік склав 53667,79 грн., за період з 01.01.2016 року по 26.11.2016 рік - 68071,72 грн., та за жовтень 2016 року - 9535,00 грн..

Відповідно до заповіту від 14.06.2016року, ОСОБА_7, все його майно де б воно не було в з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав ОСОБА_5

Відповідно до довідка виданої Калениківською сільською радою від 26.08.2017 року за № 151, вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно запису по господарських книг, зареєстрована в одному домогосподарстві з чоловіком ОСОБА_9, з яким перебувають у шлюбі з 04.10.1987 року. Проживають разом та ведуть спільне господарство за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до довідки виданої Плешканівською сільською радою від 22.08.2017 року за № 337, вбачається, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті у будинку проживав одиноко. Інші особи у помешканні не проживали. Довідка видана на підставі по господарської книги №1, особовий рахунок НОМЕР_3

Відповідно до листа Плешканівської сільської ради від 21.09.2017 року за № 300, вбачається, що Плешканівська сільська рада не може надати достовірної інформації щодо гр.. ОСОБА_3 про її спільне проживання з гр.. ОСОБА_6, так, як такою інформацією не володіє. Гр. ОСОБА_3 ніколи не була зареєстрована на території Плешканівської сільської ради. Зі слів сусідів гр.. ОСОБА_3 час від часу з'являлася у домоволодінні гр.. ОСОБА_6

Як вбачається з товарних чеків про придбання меблів наданих позивачем, вони не містять відомостей про особу покупця, а лише вказують на товар та його ціну.

Відповідно до акту обстеження умов проживання померлого ОСОБА_6, від 22.12.2017 року за № 523, вбачається, що на даний час у будинковолодінні знаходиться інша побутова техніка, а ніж те, що зазначене позивачем у позовній заяві, зокрема не співпадають серійні номери.

Безпосередньо у судовому засіданні позивачка визнала факт того, що побутова техніка у магазині «Епіцентр» вона придбавала не грошові кошти, а за подарунковими сертифікатами. Вказані сертифікати відповідно до матеріалів справи належали померлому ОСОБА_6

Жодного доказу щодо передачі даних сертифікатів у власність та розпорядження позивачці стороною не подано.

В судовому засіданні жоден з свідків не дав показів на підтвердження позиції позивачки.

Так свідок ОСОБА_13 показала, що за меблі придбані у них в магазині де вона здійснює реалізацію меблів, розраховувався чоловік, а позивачка лише знаходилась біля нього.

Свідок ОСОБА_14 показав, що ОСОБА_7 телефонував йому особисто і попросив допомогти розвантажити меблі які він придбав. З водієм особисто розраховувався ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_15 показала, що ОСОБА_7 надавав подарункові сертифікати «Епіцентр» своїй доньці та родичам. Також вказала, що він жив заможно, в нього було достатньо коштів, оскільки він отримував гарну заробітну плату в ПСП «Плешкані» працюючи там головним агрономом.

Свідок ОСОБА_16 показала, що ОСОБА_3 періодично з'являлася в селі Плешкані, але постійно не проживала. В кінці року керівник ПСП «Плешкані» преміював сертифікатами від ТОВ «Епіцентр -К» кращих працівників, серед них був і померлий ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_17 показав, що він їздив з позивачкою у м. Черкаси в магазин «Епіцентр-К» позивачкою придбавалась побутова техніка, але яка саме він не пам'ятає. У той же час свідок ОСОБА_18 показав, що також з ОСОБА_17 та позивачкою на його автомобілі їздили в магазин «Епіцентр», що в м. Черкаси і там позивачка придбали товари. Позивачка розраховувалась не коштами, а подарунковими картками. Товар відвезли в будинковолодіння в АДРЕСА_4

Свідок ОСОБА_19 показала, що позивачка та ОСОБА_7 періодично проживала разом з квітня 2016 по листопад 2016 року у домоволодінні ОСОБА_6 в с. Плешкані, Золотоніського району. Вона була присутня коли ОСОБА_7 привіз чеки (сертифікати «Епіцентр» і надав позивачці для придбання товару. Вона тоді брати їх відмовилася і він залишив їх на підвіконні.

Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_9, оскільки вони перебувають у родинних відносинах з позивачкою, а також фактично не доводіть придбання переліченого у позові майна за власні, особисті кошти позивачки або спільні кошти позивачки та ОСОБА_6

Враховуючи, що будь яких переконливих доказів на підтвердження своїх вимог позивачкою не надано, на підставі об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі матеріалів, з'ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши подані сторонами докази, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на рухоме майно та витребування його з чужого незаконного володіння задоволенню не підлягають, через їх необґрунтованість та недоведеність.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, слід відмовити у стягненні судових витрат.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 141, 258-265 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суд Черкаської області.

Суддя Таратін В.О.

Повний текс виготовлено 05.01.2018 року

Суддя Таратін В.О.