справа №619/2630/18
провадження №2/619/1235/18
24 жовтня 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді Калиновської Л.В.,
за участю секретаря судового засідання - Суржкової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припиненні дії, яка порушує право шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду Дергачівського району Харківської області з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 14 серпня 1987 року,посвідченого державним нотаріусом Дергачівського районуХарківської області Задоріною Т.А. за реєстровим №3299, йому належить житловий будинок АДРЕСА_1.Право власності на вищевказаний житловий будинокзареєстроване за позивачем в цілому в бюро технічної інвентаризаціїДергачівського району Харківської області в реєстрову книгу №1за реєстровим номером №4.Відповідач у справі є сином позивача.Був прописаний у вказаний вище будинок зі згоди позивача, але зумовою, що він зніметься з реєстрації при першій вимозі. Відповідач у справі в будинку не проживає з 2015 року, особистих речей його не має, кореспонденція на його ім'я не надходить.Той факт, що відповідач в вищевказаному будинку не проживає, підтверджується актом депутата Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02.07.2018, складеного в присутності свідків.
Позивач вказує, що оскільки відповідач на протязі більш ніж шість місяців в будинку не мешкає, згідно ст.ст.71,72 ЖК України він втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1
Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, про що надав суду письмову заяву.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме що згідно договору купівлі-продажу від 14 серпня 1987 року,посвідченого державним нотаріусом Дергачівського районуХарківської області Задоріною Т.А. за реєстровим №3299, йому належить житловий будинок АДРЕСА_1.
Право власності на вищевказаний житловий будинокзареєстроване за позивачем в цілому в бюро технічної інвентаризаціїДергачівського району Харківської області в реєстрову книгу №1за реєстровим номером №4.
Відповідач у справі є сином позивача та був прописаний у вказаний вище будинок з його згоди. Проте відповідач у вказаному житловому будинку не проживає з 2015 року, що підтверджується актом депутата Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02.07.2018, складеного в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Таким чином суд вважає, що відсутність відповідача свідчить про те, що він добровільно залишив спірне житлове приміщення.
Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Так, відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Так, відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в належному позивачу житловому приміщенні залежить від права самого власника і є похідним від нього.
Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 263, 265, 268, 279 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л. В. Калиновська