Постанова

Іменем України

05 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 2-1782/10

провадження № 61-36064 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: ГулькаБ. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

представник заявника - ОСОБА_5,

суб'єкт оскарження - відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «БМ Банк», ОСОБА_6, приватне підприємство «Консалтингова група «Агро-Експерт»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на постанову апеляційного суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Оніщука В. В., Рибчинського В. П., Голоти Л. О.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4. звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі - ПАТ «БМ Банк»), ОСОБА_6, приватне підприємство «Консалтингова група «Агро-Експерт» (далі - ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт»), про визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна у зведеному виконавчому провадженні.

Скарга мотивована тим, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-178/10, виданий 3 червня 2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області, про стягнення солідарно з неї та ОСОБА_6 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості за договором кредиту від 28 березня 2008 року у розмірі 646 163 грн 15 коп. та договором кредиту від 9 червня 2008 року у розмірі 5 226 193 грн 21 коп.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 1 листопада 2017 року виконавче провадження № 44508315 та виконавче провадження № 50161860 були об'єднані у зведене виконавче провадження № 55046451.

6 листопада 2017 року вона отримала копію звіту про оцінку майна ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» від 9 жовтня 2017 року, виготовленого при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа № 2-178/10. Згідно з зазначеним звітом ринкова (оціночна) вартість належного їй машиномісця АДРЕСА_1, станом на 9 жовтня 2017 року, без урахування податку на додану вартість, становить 526 400 грн.

Вона не погоджується з вказаним звітом про оцінку майна та вважає його незаконним, оскільки суб'єкт оціночної діяльності зазначає, що діє на підставі Статуту та Сертифікату Фонду державного майна Українивід 8 вересня 2014 року № 16891/14, строк дії якого закінчився 8 вересня 2017 року, тобто до початку проведення оцінки належного їй майна, проте до звіту ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» додано інший Сертифікат Фонду державного майна України.

Посилання у тексті звіту на сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, строк дії якого вже закінчився дає підстави вважати, що суб'єкт оціночної діяльності у своєму звіті міг використовувати й інші недостовірні дані, які вплинули на результат оцінки, зокрема, це стосується і посилання на Закон України «Про виконавче провадження» у редакції 1999 року, який на дату проведення оцінки втратив чинність. Крім цього, звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинуло на достовірність оцінки, а саме: ознайомлення оцінювача з об'єктом оцінки не здійснювалося, у звіті застосовано необґрунтовані розміри коригування вартості прийнятих до порівняння аналогів та не проведено належним чином аналіз ринку майна даної категорії у Печерському районі м. Києва, що призвело до заниження вартості машиномісця.

Вважав, що висновки про вартість її майна, зроблені суб'єктом господарювання, за своїм змістом та формою не відповідають вимогам Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442, а сама оцінка майна є явно заниженою та необ'єктивною.

Враховуючи, що такі стандарти є обов'язковими складовими елементами звіту про оцінку майна, у зв'язку з чим вимогам стандартів не відповідає і сам звіт.

З урахуванням викладеного ОСОБА_4. просила суд визнати недійсним та скасувати звіт про оцінку майна ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» від 9 жовтня 2017 року у зведеному виконавчому провадженні №55046451.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 7 лютого 2018 року у складі судді Бондаренко О. І. скаргу ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсним та скасовано звіт про оцінку майна, а саме машиномісця АДРЕСА_1, ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» від 9 жовтня 2017 року, власником зазначеного майна є ОСОБА_4, у зведеному виконавчому провадженні №55046451.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний звіт про оцінку майна ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» за своїм змістом та формою не відповідає вимогам Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна», а саме оцінка майна є заниженою та необ'єктивною, а такі стандарти є обов'язковими складовими елементу звіту про оцінку майна, тому він є недійсним.

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 4 квітня 2018 року апеляційна скарга ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» задоволена, судове рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що при підготовці спірного звіту про оцінку майна ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт», як оцінювачем, було встановлено економічно-планувальні характеристики, район розташування оцінюваного приміщення, підібрано аналоги, які мають схожу площу з об'єктом оцінки та розташовані з ним в одному районі. Крім того, оцінювачем було наведено аналіз ринку паркомісць, аналіз нерухомості і аналіз інформації про продаж подібного нерухомого майна з детальним описом обраних аналогів, про що вказано у самому звіті про оцінку майна. Таким чином, висновки суду першої інстанції про невідповідність вказаного звіту вимогам нормативно-правових актів та наявність у ньому недоліків й зниження вартості майна безпідставні, так як ґрунтуються на припущеннях, що заборонено законом, і не містять чітких посилань на те, які саме порушення були допущені оцінювачем при проведенні оцінки майна.

Доводи ОСОБА_4 про те, що оскільки у звіті про оцінку майна зазначено Сертифікат Фонду державного майна Українивід 8 вересня 2014 року, строк дії якого закінчився, тому є підстави вважати, що суб'єкт оціночної діяльності у своєму звіті міг використовувати й інші недостовірні дані, які вплинули на результат оцінки, проте такі доводи належними доказами не підтверджені, а до звіту про оцінку майна ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» додано Сертифікат Фонду державного майна Україничинний до 2020 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати й залишити у силі судове рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що звіт про оцінку майна ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» не відповідає вимогам Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна», оскільки оцінювачем не було проведено особистий огляд об'єкта оцінки, крім того, оцінка майна значно занижена та необ'єктивна, що є обов'язковими складовими елементу звіту про оцінку майна, унаслідок чого зазначений звіт є недійсним.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У серпні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України 2004 року підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

У частині першій статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини п'ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

У пунктах 15, 16 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» передбачено, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку по те, що ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» при підготовці звіту про оцінку майна від 9 жовтня 2017 року встановлено економічно-планувальні характеристики, район розташування оцінюваного приміщення, підібрано аналоги, які мають схожу площу з об'єктом оцінки та розташовані в одному районі з об'єктом оцінки.

Апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що оцінювачем було наведено аналіз ринку парко місць, аналіз нерухомості і аналіз інформації про продаж подібного нерухомого майна з детальним описом обраних аналогів, про що вказано у самому звіті про оцінку майна.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що відсутні докази невідповідності вказаного звіту вимогам нормативно-правових актів та наявності у ньому недоліків й зниження вартості майна ОСОБА_4 Крім того, посилання останньої на те, що оскільки у звіті про оцінку майна зазначено Сертифікат Фонду державного майна України від 8 вересня 2014 року, строк дії якого закінчився, тому є підстави вважати, що суб'єкт оціночної діяльності у своєму звіті міг використовувати й інші недостовірні дані, які вплинули на результат оцінки, безпідставні, так як є її припущенням, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» до звіту про оцінку майна додано Сертифікат Фонду державного майна України чинний до 2020 року.

Доводи касаційної скарги про те, що звіт про оцінку майна ПП «Консалтингова група «Агро-Експерт» не відповідає вимогам Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна», безпідставні та спростовані вищевказаними встановленими апеляційним судом обставинами.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Вінницької області від 4 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк