Справа № 658/2019/18
(провадження № 2/658/1086/18)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Подячевої І.Д.,

при секретарі Левицькій Н.Я.,

розглянувши в місті Каховці у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Федорівської територіальної громади в особі Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області (Відділ державної реєстрації Каховської міської ради) про визнання права власності на будівлю їдальні за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Федорівської територіальної громади в особі Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області про визнання права власності на будівлю їдальні, яка розташована в с. Федорівка, Каховського району по вул. Івана Франка, 38 за набувальною давністю.

В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_1 з вересня 2002 року на законних підставах користується будівлею їдальні в с. Федорівка. Обєкт нерухомості був переданий позивачу колишніми власниками будівлі КСП «ім. Рози Люксембург». Станом на 2018 рік КСП «ім. Рози Люксембург» припинено. Розо-Люксембурзька сільська рада в особі сільського голови ОСОБА_2 намагалась зареєструвати зазначене приміщення за сільською радою, однак такі незаконні дії сільського голови були оскарженні і на цей час у сільської ради відсутні претензії щодо зазначеної вище нерухомості.

Таким чином позивач вважає, що згідно ст. 344 ЦК України має право набути право власності на майно за набувальною давністю.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві та з урахуванням доданих до позовної заяви документів.

Представник відповідача в судовому засіданні позов підтримав та не заперечував проти його задоволення, окремо при цьому зазначив, що дійсно будівля їдальні ніколи сільській раді не належала, вона належала КСП «ім. Р. Люксембург», яке в свою чергу передало зазначену будівлю в користування позивачу ще у 2002 році.

Представ ник третьої особи звернувся до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, у вирішенні справи покладається на суд.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Так, судом встановлено, що у 1970 році було складено проект забудови села Федорівка, центральної усадьби радгоспу ім. Рози Люксембург.

Згідно вказаного проекту була побудована на території села їдальня (а.с. 55-62).

У 1996 році радгосп «ім. Рози Люксембур» був реорганізований у КСП «ім. Рози Люксембур».

Їдальня перейшла у 1996 році та баланс КСП.

У 2002 році КСП «ім. Рози Люксембур» в особі ОСОБА_3 передала громадянці ОСОБА_4 будівлю їдальні в користування та володіння без обмеження строком.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;

володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Зі змісту наведених норм цивільного законодавства, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення для вирішення справи.

Як зазначено вище власником спірного майна було КСП «ім. Рози Люксембур», яке на законним підставах у 2002 році передало будівлю в користування та володіння позивачу.

КСП «ім. Рози Люксембург» ліквідовано у 2008 році (а.с. 87-91).

Будівля їдальні розташована на території Розо-Люксембурзької сільської ради в с. Федорівка, у звязку з чим саме сільська рада є відповідачем у справі.

Разом з тим, сільська рада не була та не є власником або володільцем зазначеної будівлі, що в судовому засіданні підтвердив представник відповідача.

Зазначений факт також підтверджується судовим іршнням, а саме ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 лютого 2018 року якою затверджено мирову угоду між позивачем та відповідачем щодо державної реєстрації будівельні їдальні та сільська рада визнала, що реєстрація права власності сільської ради на будівлю їдальні державним реєстратором каховської міської ради була проведена на підставі документів, які не відповідають дійсності.

Згідно наданих до суду документів зі сторони відповідача ОСОБА_1 протягом 16 років постійно користується будівлею їдальні, здійснює там ремонт та підприємницьку діяльність на законних підставах (а.с. 16-25).

Позивач, що визнано представником відповідача, протягом 16 років користувалась зазначеною будівлею відкрито та безперервно.

Протягом всього строку користування позивач здійснювала поточні та капітальний ремонт будівлі, сплачувала комунальні платежі та не приховувала користування будівлею від інших осіб.

Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відомості щодо спірного обєкту відсутні.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у звязку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання права власності на будівлю їдальні в с. Федорівка, за набувальною давністю, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 19, 259, 274, 279, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Федорівської територіальної громади в особі Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області (Відділ державної реєстрації Каховської міської ради) про визнання права власності на будівлю їдальні за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) право власності на спірну будівлю їдальні, яка розташована в с. Федорівка Каховського району Херсонської області по вул. Івана Франка, 38, за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня тримання копії цього рішення.

Суддя: І. Д. Под'ячева