РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1387/18

провадження у справі №2/0285/794/18

15 серпня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді………………….Савицької Л. Й.

за участю секретаря……………………Дуянової Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Новоград-Волинського міськрайонного суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про зміну розміру стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач, звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому, з урахуванням уточнюючих позовних вимог від 22.06.2018 року, просила змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням суду від 10.10.2010 року, та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що сума стягуваних аліментів в розмірі 280 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму є недостатньою для утримання та забезпечення усіх матеріально-необхідних потреб хлопчика, а тому оскільки мінімальний розмір аліментів на кожну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімум і враховуючи, що відповідач має змогу сплачувати таку суму аліментів на забезпечення їх спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі встановленому чинним законодавством на сьогоднішній день, просить суму аліментів змінити.

Сторони в судове засідання не прибули.

В письмовій заяві до суду позивач просила справу розглянути без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти чого у відзиві від 18.05.2018 року відповідач заперечив проти задоволення первісних позовних вимог, посилаючись на те, що рішення від 18.11.2013 року не існує, проте вказав, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів, оскільки офіційно працевлаштований та жодними хворобами не страждає.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Судом встановлено, що з 02.02.2005 року, відповідно до відмітки про «Сімейний стан» у паспорті позивача, шлюб між сторонами розірвано, проте від нього вони мають двох спільних дітей: повнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.2,6).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину.

Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, вони зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України), а у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 199 СК України).

Способи виконання обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дочку, сина визначені ст.ст. 181, 200 СК України, за змістом яких, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 08.10.2010 року (далі - Рішення) та виконавчого листа № 2-1290/10 від 18.10.2010 року (далі - Виконавчий лист) з відповідача - ОСОБА_3 на користь позивача - ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх, на день видачі виконавчого листа, синів - ОСОБА_6 та ОСОБА_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 280 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до повноліття сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4.(а.с. 15,16)

Довідкою Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області від 18.05.2018 року та Постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2010 року підтверджено, що станом на вказану дату Виконавчий лист № 2-1290 перебуває на виконанні у відділі ДВС.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, з часу видачі Виконавчого листа матеріальний стан сторін змінився. Зокрема, спільний син ОСОБА_6 досяг повноліття, а тому аліменти на його утримання стягненню з відповідача не підлягають, що покращує його матеріальний стан. В той же час, з моменту винесення Рішення суду пройшло вже 10 років, і неповнолітній син сторін ОСОБА_4 досяг повних 16 років, що дає суду зробити висновок про те, що він потребує додаткового та більшого матеріального забезпечення на своє утримання ніж сума у 280 грн., або 558 грн. (30 % прожиткового мінімуму станом на сьогоднішній день), яких позивачці катастрофічно не вистачає для забезпечення дорослого сина усім матеріально-необхідним.

Зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів.

Враховуючи наявність потреби позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є здоровою фізичною особою 42 років працездатного віку, з урахуванням визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (з 01.01.2018 року становить 1 860 грн. - для дітей віком від 6 до 18 років), розмір мінімальної заробітної плати (з 01.01.2018 року становить 3 723 грн.), встановлений Сімейним кодексом України з 01.09.2017 року розмір аліментів, який не може бути меншим за 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, або в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину, розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (яка згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за січень-травень 2018 року становить 6 820 грн.) -

суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в 1/4 частці від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, а саме не менше 930 грн. щомісячно, що відповідатиме як інтересам сина, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості, надасть змогу забезпечити першочергові життєві його потреби.

Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання неповнолітнього сина на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне його утримання.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, статтями141, 180, 182, 183, 185, 192 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних виконавчим листом № 2-1290/10 від 18.10.2010 року, стягуючи з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, уродженки та проживаючої в АДРЕСА_2, аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в 1/4 частці від усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення сином повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відкликати з відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області виконавчий лист № 2-1290 від 08.10.2010 року, виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом 18.10.2010 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд.

Головуючий суддя Л.Й. Савицька