Справа № 361/3585/17 Головуючий у І інстанції Селезньова Т. В.
Провадження № 22-ц/780/2641/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 19 14.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді-Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Олійника В.І.,
за участю секретаряНемудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2018 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми за придбаний товар, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору, стягнення суми, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року до суду з вказаним позовом звернувся ФОП ОСОБА_5 та просив стягнути з відповідачки ОСОБА_6 на його користь кошти у розмірі 46 529грн., в якості боргу за придбаний товар.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що він є ФОП і здійснює господарську діяльність у сфері виготовлення, торгівлі та доставки м'яких меблів. 10.08.2016р. в магазині в торговому центрі «Ваш Дім» за адресою: вул. Біломорська, 2, місто Київ, де він здійснює свою діяльність, відповідачка замовила комплект м'яких меблів «ВЕГАС» - два дивани і один пуф вартістю 66 771грн., в той же день сплатила аванс 32 773грн.

22.11.2016р. товар їй був доставлений за адресою її місця проживання, був проведений остаточний розрахунок, претензій до товару не було.

09.01.2017р. відповідачка повідомила, що виявила недоліки товару та подала рекламацію. Працівниками ФОП товар було забрано для усунення недоліків, а відповідачці було повернуто 70% вартості товару - 46 529грн.

У подальшому недоліки товару, заявлені покупцем, були усунуті, складено акт від 31.01.2017р., 22.02.2017р. товар був доставлений покупцю за тою самою адресою, відповідачка товар прийняла, висловила невдоволення якістю товару, і відмовилась сплатити решту - 70% вартості - 46 529грн. Позивач, посилаючись на ст.655, 526, 527 та 612, 614 ЦК України, просив вказану суму стягнути з відповідачки у якості плати за придбаний товар.

Відповідачка позов не визнала і подала зустрічний позов про розірвання договору, укладеного з позивачем, про стягнення з позивача ФОП ОСОБА_5 грошової суми 20 242грн. (30% сплачених нею за товар неналежної якості), які вона сплатила продавцю до повернення товару для усунення недоліків, і які не були їй повернуті продавцем.

Посилалась на те, що їй був проданий товар неналежної якості, зі значними дефектами, товар повертався для усунення недоліків, але був їй повернутий з тими самими недоліками, і від купівлі такого товару вона відмовляється.

Також, просила стягнути моральну шкоду в сумі 20 031,90 грн., завдану їй продажем неякісного товару, втратою коштів, неможливістю використати куплений товар за призначенням, необхідністю витратити час і кошти на захист своїх прав у суді.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2018 року в позові Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми 46 529грн. в якості боргу за придбаний товар відмовлено.

Зустрічний позов задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 20 242 грн. (двадцять тисяч двісті сорок дві гривні) сплачені за товар неналежної якості.

У позові про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням позивач ФОП ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, в зустрічному позові відмовити.

При цьому зазначає, що 22 лютого 2017 року товар та акт було прийнято відповідачем за первісним позовом, що свідчить про відсутність недоліків товару. Крім того, під час розпаковування товару у помешканні ОСОБА_6, вона заявила, що їй не сподобалася якість товару. У зв'язку із цим, вона висловила свої претензії менеджеру ОСОБА_7. Разом із тим, на пропозицію останньої провести детальний огляд, опис у акті-претензії і фотофіксацію недоліків товару для подальшої експертизи товару, згідно вимог Закону України «Про захист прав споживачів», ОСОБА_6 заперечила та висловила вимогу до менеджера та вантажників негайно покинути її помешкання, про що вони вказують у своїх поясненнях. Також, на пропозицію менеджера ОСОБА_7 повернути товар та отримати сплачену нею частину коштів ОСОБА_6 категорично відмовилася, залишивши його у себе. Але на такі обставини суд першої інстанції не звертає уваги, не надає їм ніякої правової оцінки, жодним чином не спростовує їх, а у своєму рішенні зазначає, що меблі, як показала відповідач за первісним позовом, були брудними і жоден із дефектів не було усунуто. В той же час ОСОБА_6 продовжує користуватись меблями та тільки 2 березня 2017 року подає заяву про відмову від меблів, з обов'язковою умовою сплатити їй 30 % вартості від придбаних нею меблів, в якості моральної шкоди.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_6 забирає товар з явними, на її думку, недоліками, а саме: їх брудний вигляд та знову користується ними, тривалий час не повертаючи товар.

Суд першої інстанції враховує, при винесенні рішення, рекламацію від 9 січня 2017 року, але не звертає уваги, не досліджує та не надає оцінки акту виконаних робіт до рекламаційного акту від ПП Серебріян, в якому по гарантійному ремонту зазначено усунення всіх недоліків згідно доданої рекламації.

Вважає, що суд надав перевагу усним показам відповідачки за первісним позовом, в яких вона без жодних фактичних доказів стверджує про повторну поставку саме неякісного товару. При цьому, жодних доказів з боку відповідачки за первісним позовом щодо поставки їй 22 лютого 2017 року товару не належної якості суду представлено не було. В той же час акту виконаних робіт до рекламаційного акту від ПП Серебріян, в якому по гарантійному ремонту зазначено усунення всіх недоліків, згідно доданої рекламації, з боку суду увагу не було приділено.

Крім того, судом стягнуто кошти з позивача за неналежної якості меблі, що і на даний час залишаються у ОСОБА_6, і коштують певну вартість, яку суд зобов'язаний був визначити, але цю обставину проігнорував. Таким чином, залишив товар у споживача, ще й стягнув з нього кошти, мотивуючи його неналежною якістю, що є не припустимим оскільки судом ні вартість товару, ні критерії якості не визначалися.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_5 залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відзив мотивує тим, що з тексту апеляційної скарги не вбачається, з яких підстав, визначених вимогами ЦПК України, рішення має бути скасовано.

Так, судом встановлено, що відповідачці позивачем було продано товар неналежної якості, з дефектами, про що свідчить акт рекламації, підписаний продавцем з переліком недоліків товару.

Крім цього, матеріали справи містять заяву ОСОБА_6 від 02.03.2017, в якій покупець виклала обставини про отримання меблів з дефектами, про складання рекламації і про повернення меблів 09.01.2017 для усунення недоліків, про повернення 70% сплаченої вартості, а також по те, що 22.02.2017 меблі були повернуті з тими самими дефектами і крім того на меблях з'явились забруднення (плями, бруд). На заяві є припис про прийняття заяви продавцем-консультантом 02.03.2017, там же зазначено, що вказані дефекти відповідають дійсності.

Протягом розгляду справи апелянт не заявляв клопотання про проведення будь-яких судових експертиз щодо встановлення якості повторно доставленого товару; не надав висновку експерта, зробленого за його замовленням.

Щодо іншого доводу, що стосується неповернення товару неналежної якості та продовження зберігання за місцем проживання ОСОБА_6, то такий аргумент не ґрунтується на законі, оскільки згідно Закону України "Про захист прав споживачів", що поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами, доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п'ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті).

У відповіді на відзив позивач ФОП ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, в зустрічному позові відмовити.

Посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги покази вантажників ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які в своїх поясненнях повідомляли, що під час розпаковування товару у помешканні ОСОБА_6, вона заявила, що їй не сподобалася якість товару. У зв'язку із цим, вона висловила свої претензії менеджеру ОСОБА_7 Разом із тим, на пропозицію останньої провести детальний огляд, опис у акті-претензії і фотофіксацію недоліків товару для подальшої експертизи товару, згідно вимог Закону України «Про захист і прав споживачів», ОСОБА_6 заперечила та висловила вимогу до менеджера та вантажників негайно покинути її помешкання, тобто вигнала з подвір'я, а меблі залишила у себе. Вказані обставини не були досліджені судом та ним не було надано належну правову оцінку, що свідчить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Також вважає необгрунтованим висновок суду та зауваження у відзиві представника відповідача, що товар знаходиться у споживача не внаслідок його дій, а внаслідок недотримання саме позивачем закону, згідно якого вивезти (зворотньо доставити) від покупця товар великої ваги є обов'язком продавця (виконавця), а не споживача (покупця), тому відсутні підстави для висновку про утримання покупцем товару у себе.

Вважає, що судом першої інстанції не було досліджено наданих ним доказів, а саме: заяви ОСОБА_6 0.0. від 2 березня 2017 року про відмову від меблів, з обов'язковою умовою сплатити їй 30 % вартості від придбаних нею меблів, в якості моральної шкоди, чим вона фактично позбавила його можливості повернути їй гроші та забрати (вивезти) товар що передбачено Законом України «Про захист прав споживачів».

Також, менеджером ОСОБА_7 та представниками виробника неодноразово в телефонних розмов було запропоновано ОСОБА_6 повернути товар та отримати сплачену нею частину коштів, але остання категорично відмовилася, наполягала тільки на своїх умовах та не надавала можливості забрати вищевказані меблі зі свого приватного будинку.|

У відзиві на відповідь по відзиву відповідач ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_5 залишити без задоволення, рішення суду без змін, та повідомляє наступне.

06 лютого 2018 року її представником ОСОБА_11 було заявлено клопотання про виклик свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 Клопотання було задоволено судом.

Окрім судових повісток, що були направлені свідкам, представником відповідача за первинним позовом, ОСОБА_11, також, були направлені заяви щодо виклику свідків в судове засідання, однак заяви про виклики свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були повернуті на адресу відправника (представник Відповідача за первинним позовом, ОСОБА_11) -01.03.2018 із причиною, зазначеною представником поштового відділення «за закінченням строку зберігання».

Заява щодо виклику свідка ОСОБА_7 доставлена за місцем її роботи та вручена 21.02.2018 (за повідомленням сайту Укрпошта).

Також, наголошує, що відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2018 зазначено, що: «...Позивач відзиву (письмових заперечень) на зустрічний позов не подав, ніяких доказів, крім поданих разом з позовною заявою, не подав. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності; не скористався правом зміни предмету, підстав позову, розміру позовних вимог, не подав заяву про залишення позову без розгляду, від позову не відмовився.

Відповідач подав докази, в тому числі заяву про виклик свідків, яких слід допитати у судовому засіданні розгляду по суті».

Копія зазначеної ухвали була направлена ФОП ОСОБА_5 на адресу, зазначений самою ж стороною в позовній заяві і знаходиться ця ухвала у відкритому для огляду доступі сайту Єдиний і державний реєстр судових рішень.

ОСОБА_6 (відповідач за первинним позовом) була допитана в судовому засіданні в якості свідка і надавала в судовому засіданні пояснення в цьому статусі, окрім іншого і зазначала про обставини заяви від 02.03.2017.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 08.08.2016 року був укладений договір, за яким позивач був виконавцем і продавцем товару, а відповідачка була замовником товару і його покупцем. Тому на дані правовідносини поширюється дія закону «Про захист прав споживачів», і права відповідачки як споживача мають бути захищенні, виходячи з вимог закону.

Згідно замовлення товару від 8.08.2016р., мережа меблевих салонів «ДекАрт», місто Київ, салон «Ваш Дом», консультант ОСОБА_7, замовлення без номеру, загальна вартість замовлення 77642грн. -14%=66773грн., авансовий платіж 2773грн., залишок вартості до сплати 64000 +15грн. за км +500грн., залишок вартості до сплати 64000 грн. + 15грн./км +500гр., замовник ОСОБА_6, назва моделі: Вегас 1) Д52 «7», 2)Я28+Я251, 3) пуф 80х80, комплектація моделі софт, нестандарт, зменшити оттоманки в диванах, на 15см симетрично, логотипи фабрики в подушки не вшивати, дані про тканину, строк виконання робіт 45 робочих днів, у випадку відмови покупця від виготовлення меблів виконавець повертає гроші за мінусом 10% суми заказу. У випадку відмови покупця від вже виготовленого товарного заказу покупець компенсує витрати виконавця у розмірі 30% від суми заказу.

З товарного чеку від 8.09.2016р., ФОП ОСОБА_5, Київ «Ваш Дом», 3466-Ки, Вегас Д25/52 кутовий диван, вартість 66771грн. +500грн.Уст., вбачається оплата: 10.08.2016р. 2 773грн., 8.09.2016р. 30 000грн., всього 32 773грн., кінцева вартість товару при доставці складає 34 498 грн.

Згідно акту повернення (рекламації), замовник «Ваш ДІм» вид ремонту - гарантійний ремонт, модель Вегас 6.3075, комплектність Д25,Я28, Я51, пуф. Причини повернення: 1. виявлений різнотон тканини на усіх частинах модульної системи (нижня царга світліша); 2. нерівні шви на подушках і на деяких сидячих місцях (н-р на сидінні модуля Д21, на модулях Я51); 3. нерівномірне співвідношення сидіння і царги модулів Я 51 (сидіння однієї частини накладається на царгу на 7 см, інший - на 4 см); 4. подушка сидіння модуля Я 28 (середня) м'якіша, ніж всі інші і продавлюється дощенту; 5. бракована опора на пуфі і нерівні опори на модулях Я 51; 6. нерівномірне розподілення наповнювача на задніх спинках модулів Я 51 (буграми); 7. Замість модуля Я 28 виробник встановив модуль Я 21 (нестійкий підйомний механізм, незручний доступ); 8. на всіх частинах диванів збирається тканина на швах (морщиться). Є припис , що акт рекламації відправлений 9.12.2016р.

Зі змісту розписки від 9.01.2017р. за підписом (зі слів позивачки - менеджер ОСОБА_7) вбачається, що 9.01.2017р. були забрані меблі Вегас для усунення недоліків, виявлених при отриманні меблів і вказаних в акті рекламації.

З акту виконаних робіт до рекламаційного акту від ПП Серебріян, модель Вегас, номер 160815.6.3075, дата виготовлення 19.11.2016р., менеджер Монастирська, ремонт гарантійний, комплектність повна без паспорту, вбачається - причини повернення: різнотон між сидіннями і царгами, зморшки на торцях сидінь, бугри на спинках Я 51 під тканиною, пуф хитається (нестійкий), криві шви на подушках, підйомний механізм оттоманки на Я 28 не якісний. Перелік виконаних робіт: 1. усунуті зморшки на передніх краях усіх сидінь шляхом оброблення паром; 2. усунуто заломи наповнювача під тканиною на спинках модулів Я 51 у вигляді бугрів шляхом вирівнювання наповнювача; 3. шви подушок оброблені паром і добавлений наповнювач; 4. замінено підйомний механізм оттоманки на модулі Я 28; 5. вирівняний каркас пуфа, нестійкість пуфа усунена, ніжка рівна. Виріб відповідає КД і виконаний без відхилення від технічного процесу, контролер Скубицька, дата 31.01. 2017р.

02.03.2017р., ОСОБА_6 подала заяву, в якій покупець виклала обставини про отримання меблів з дефектами, про складення рекламації і про повернення меблів 9.01.2017р. для усунення недоліків, , про повернення їй 70% сплаченої вартості; а також про те, що 22.02.2017р. меблі їй були повернуті з тими самими дефектами і крім того на меблях з'явились забруднення (плями, бруд), Покупець повідомляла. Оскільки фабрика не виконала своїх зобов'язань, і протягом семи місяців не виготовила якісні меблі, поросила забрати меблі та повернути їй сплачені 30% (20646грн.) та сплатити компенсацію морально шкоди у розмірі 30% від вартості виробів. На заяві є припис про прийняття заяви продавцем-консультантом ОСОБА_7 02.03.2017р. там же в заяві нею зазначено, що вказані дефекти відповідають дійсності на момент привозу меблів 22.02.2017р.

Лист-роздруківка щодо властивостей використаної тканини інтеріор-фабрік, тканина Зеро спот (витяг з сайту interior-fabrics.com.ua - який - як пояснила позивачка - їй був виданий замість обіцяного сертифікату якості на тканину італійського виробництва.

Згідно відповіді ГУ Держпродспоживслужби у м. Києві на звернення позивачки від 27.09.2017р., згідно якої за зверненням споживача було здійснено перевірку ФОП ОСОБА_5 за вказаною адресою вул. Біломорська, 2 в м. Києві, виїздом на місце встановлено, що за вказаною адресою вказана особа не здійснює господарську діяльність, рекомендовано звернутись у поліцію.

Відмовляючи в задоволенні позову ФОП ОСОБА_5 та задовольняючи частково зустрічний позов на підставі ч.1 ст.4, ст.6, ч.1,ч.5,ч.6,ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.673, 678, 679, 680 ЦК України, першої інстанції виходив з того, що судом безспірно встановлено, що споживач (відповідачка) здійснила передоплату (аванс), у відповідності до умов укладеного договору, і при отриманні купленого (виготовленого і доставленого) товару оплатила його у повному обсязі, тобто є добросовісною стороною договору, виконала його повністю зі своєї сторони і вправі, як споживач, вимагати від продавця (виконавця замовлення) належного виконання ним умов договору, дотримання вимог вказаного закону, і має право на отримання товару належної якості у строки, встановлені законом і договором, з отриманням повної інформації щодо товару, його якості і властивостей. Крім того, суд виходив з того, що відповідачці позивачем було продано товар неналежної якості, з дефектами, які підлягали усуненню, - про що свідчить акт рекламації, підписаний продавцем з переліком недоліків товару.

Також, суд першої інстанцій дійшов висновку, що позивач прийняв товар для усунення виявлених у ньому недоліків. Надалі порушив строки, передбачені законом для усунення недоліків, і повернув товар покупцю з тими самими недоліками, про що свідчать документи, складені та підписані продавцем (виконавцем).

Суд першої інстанції, при цьому врахував, що споживачу не було надано сертифікат щодо якості і властивостей тканини, а наданий документ не є сертифікатом, а є описом тканини на кшталт її реклами; позивач не усунув недоліки проданого товару, що дає підстави для висновку, що недоліки неможливо усунути; споживачу не було запропоновано інший товар на заміну; позивач не запропонував споживачу залишити проданий товар неналежної якості за зменшеною ціною і такої пропозиції від позивача споживачу не надходило, а навпаки, така дія позивача, як звернення з даним позовом до суду, свідчить про його незгоду на продаж вказаного товару по тій ціні, яка є оплаченою; на даний час товар знаходиться у споживача не внаслідок його дій, а внаслідок недотримання саме позивачем вимог закону, згідно якого вивезти (зворотно доставити ) від покупця товар великої ваги - є обов'язком продавця (виконавця), а не споживача (покупця), а тому відсутні підстави для висновку про утримування покупцем товару у себе; позивач не довів, що відповідачка товар утримує у себе чи, що вона відмовляється його повернути.

За таких обставин, виходячи з прав споживача, передбачених законом «Про захист прав споживачів», суд першої інстанції дійшов висновку, що споживач має право вимагати не лише усунення недоліків, оскільки вони не були усунуті, а у зв'язку з цим споживач має право відмовитись від договору і вимагати повернення грошей, сплачених за товар неналежної якості. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов ФОП ОСОБА_5 до споживача задоволенню не підлягає, оскільки не вбачається підстав для стягнення з споживача (покупця) суми, у якості плати за товар неналежної якості, який покупець відмовився прийняти саме через виявлені в товарі при його доставці суттєві недоліки, які не були позивачем усунуті.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зустрічного позову щодо розміру грошових коштів, які підлягають до стягнення з ФОП на користь споживача, суд першої інстанції врахував, що в договорі між сторонами одною з суттєвих умов визначено ціну за обраний покупцем товар (зазначений у договорі) належної якості, а позивач не довів суду того, що продав товар належної якості і не довів невиконання договору споживачем. Також, врахував, що на даний час споживачу повернуто частину сплаченої ним вартості товару, а частина вартості, сплачена споживачем за куплений товар, утримується позивачем та має бути повернута покупцю внаслідок його відмови від договору і від купівлі неякісного товару, тому зустрічний позов в цій частині суд першої інстанції вирішив задовольнити і стягнути з позивача на користь відповідачки (споживача) у зв'язку з відмовою від договору (на що вона має право у даному випадку) грошову суму, яка була сплачена споживачем за товар неналежної якості, провівши відповідний розрахунок.

Так, відповідачка сплатила позивачу за товар: 2773грн.+30000грн.+ 34498грн.= 67271грн.;

позивач повернув відповідачці 70% сплаченої суми - 46529 грн.;

решта 20242грн. (30%) підлягає стягненню з позивача на користь відповідачки.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач ФОП ОСОБА_5 не довів наявності підстав, передбачених у ч.14 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.679 ЦК України щодо звільнення його від відповідальності. Також, позивачем не було доведено підстав, для задоволення його позову і стягнення з відповідачки на його користь недоплаченої суми за товар.

Висновки суду першої інстанції викладені в рішенні, на думку колегії суддів, відповідають вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 ЦК України - предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ст.673 ЦК України - продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно ст.678 ЦК України - покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. 2. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача.

Згідно ст.679 ЦК України - продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно ст.680 ЦК України - покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України - способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: зокрема, припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» надалі «Закону України», яким врегульовано спірні правовідносини, - споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; а також, ч.2 - мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Згідно ст.6 Закону України - Право споживача на належну якість продукції - ч1. Продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Ч.2. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України - права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості - у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно ч.3 ст.8 Закону України - вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником. Ч. 4 - Продавець і виробник під час продажу (реалізації) товару зобов'язані інформувати споживача про підприємства, що задовольняють вимоги, встановлені частинами першою і третьою цієї статті. За ненадання такої інформації встановлюється відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону.

Згідно ч. 5 ст.8 Закону України - продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п'ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені ч.1 цієї статті).

Згідно ч.6 ст.8 Закону України - за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред'явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої цієї статті.

При розірванні договору гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Згідно ч. 9 ст.8 Закону України - при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

Згідно ч.11 ст.8 Закону України - вимоги споживача розглядаються після пред'явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Під час продажу товару продавець зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу.

Згідно ч.14 ст.8 Закону України - вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Згідно ч.3 ст.10 Закону України - у разі виявлення недоліків у виконаній роботі споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи ; 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Згідно ч.4 ст.10 Закону України - за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України - споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України - шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 08.08.2016 року був укладений договір, за яким позивач був виконавцем і продавцем товару, а відповідачка була замовником товару і його покупцем. На виконання умов даного договору ОСОБА_6 виконала зі свого боку всі умови ним передбачені, прийняла товар та оплатила його повну вартість, натомість виконавець поставив та продав товар неналежної якості, і подальше усунення виявлених дефектів не дало позитивного результату, тобто товар залишився неналежної якості. Тому на дані правовідносини поширюється дія закону «Про захист прав споживачів», і права відповідачки, як споживача мають бути захищенні, виходячи з вимог закону.

Аналіз наведених вище норм права, дає підстави вважати, що висновки суду першої інстанції, про те, що споживач має право вимагати не лише усунення недоліків, оскільки вони не були усунуті, а у зв'язку з цим споживач має право відмовитись від договору і вимагати повернення грошей, сплачених за товар неналежної якості є цілком доведеними та обґрунтованими.

У зв»язку з цим, на думку колегії суддів, також обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про те, що позивач ФОП ОСОБА_5 не довів наявності підстав, передбачених у ч.14 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.679 ЦК України щодо звільнення його від відповідальності та наявності підстав, для задоволення його позову і стягнення з відповідачки на його користь недоплаченої суми за товар.

В апеляційній скарзі апелянтом не наведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні. При цьому, всі доводи апелянта зводяться лише до переоцінки доказів і тлумачення норм діючого законодавства на свій розсуд, а тому розцінюються колегією суддів критично і до уваги не приймаються, оскільки не можуть слугувати підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

С.В. Лівінський