Р. С. З. № 4
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

20 серпня 2018 року суддя Маньківського районного суду, Черкаської області В.Л. Маренеюк, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення спільної часткової власності, припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на частку у спільному майні,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про припинення спільної часткової власності, припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на частку у спільному майні.

На підставу своїх вимог спирається на те, що договором дарування частки житлового будинку від 20 травня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Кузьміченко О.А., зареєстрованим у реєстрі за №879 позивача було передано у власність 37/50 (тридцять сім п'ятдесятих) часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 від гр. ОСОБА_5.

До складу усього майна, частки якого було передано позивачу за договором дарування, входять: житловий будинок площею 98,6 кв.м., житловою площею 68.0 кв.м.; господарсько-побутові будівлі та споруди: веранда «а», веранда «а1», сарай «В», сарай «Г», сарай «Д», погріб «Е». прибудова «Ж», гараж «Л», огорожа «№1». хвіртка «№2», ворота з хвірткою «№3», огорожа «№4», водопровід «№5». Дана інформація зазначена також у технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виготовленому Черкаським об'єднаним бюро технічної інвентаризації.

Станом на дату складання даного позову частки майна у розмірі 37/50 знаходяться у позовній власності, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Як стало позивачу відомо згодом від дарувальника, співвласником часток майна у розмірі 13/50 є гр. ОСОБА_3, якій відповідні частки майна перейшли у власність на підставі договору купівлі-продажу будинку від 29 вересня 1992 між гр. ОСОБА_6 та Відповідачем. Така ж підстава набуття права власності відповідача на вказані частки майна міститься у відомостях про право власності.

Земельна ділянка, на якій знаходиться майно, перебуває у комунальній власності Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, не була приватизована. Тобто, відповідач не є співвласником такої земельної ділянки, що підтверджується довідкою №729 від 27 липня 2018 року.

Питання про виділ часток майна в натурі до дати подачі даного позову не ставилось.

Щодо порядку користування майном слід зазначити наступне.

Право власності на частину майна перейшло до позивача 20 травня 2016 року.

Разом з тим, з дозволу попередньої власниці (дарувальника) часток позивача майна, у житловому будинку, що входить до складу майна, з 10.12.2014 року зареєстрована та проживає по даний час мати позивача - ОСОБА_7 та, з 26.12.2015 року, зареєстрований та проживає по даний час батько позивача - ОСОБА_8. Копію свідоцтва про народження позивача з метою підтвердження, що вищевказані особи є її батьками.

Інформація щодо фактичного проживання та реєстрації батьків позивача у вищевказаному будинку також підтверджується довідкою № 730 від 27.07.2018 року.

Крім того, з вказаної довідки також видно, що відповідач не зареєстрована за вказаною адресою та не проживає станом на даний час у вказаному будинку, а, отже, і не користується іншими будівлями та спорудами, що входять до складу майна.

Так само відповідач не проживала там протягом усього часу проживання там її батьків та часу перебування часток майна у її власності.

Слід зазначити, що, з дозволу попередньої власниці часток майна позивача, її батьки проживають у будинку значно довше ніж з дати їх реєстрації за місцезнаходженням майна, приблизно з початку 2013 року, коли змушені були переїхати у зв'язку з загальновідомими подіями, що мали місце на території Автономної Республіки Крим та призвели до анексії півострову.

Така ж обставина підтверджується і інформацією, викладеною відповідачкою у своїй позовній заяві, поданій у 2016 році до Маньківського районного суду Черкаської області, у задоволенні якої було відмовлено у повному обсязі, де вона підтвердила, що станом на травень 2013 року мати позивача вже проживала у будинку. Щодо спору за вказаною заявою буде роз'яснено позивачем далі по змісту цієї позовної заяви.

З моменту заселення до житлового будинку, який є частиною майна, матері позивача, частина будинку, де проживала її мати візуально виділялась доглянутістю та нормальним житловим станом, оскільки вона користувалася цією частиною, доглядала її, утримувала у належному стані. Дарувальник повідомила матері, що саме ця частина будинку є у її розпорядженні та користуванні багато років і будь-яких претензій з боку співвласника не виникало. Більш того, співвласник вже багато років не з'являється до будинку на що вказує нездовільний стан його окремої частини та інших будівель та споруд, що входять до складу майна.

Таким чином, враховуючи відсутність будь-яких фактів щодо заперечення відповідача щодо порядку володіння та користування майном або звернення відповідачем з позовом про порушення його прав щодо користування спільною частковою власністю протягом багатьох років попереднім співвласником, слід зробити висновок, що сторони відповідач та дарувальник досягли згоди щодо порядку користування майном і батьки позивача продовжували користуватись частиною майна, яка була протягом багатьох років у користуванні дарувальника відповідно до такої згоди.

Оскільки, ані позивач особисто, ані її батьки не були знайомі з відповідачем, а дарувальник востаннє бачила відповідача декілька років тому, вони не мали жодних контактних даних відповідача, не знали місце її проживання для встановлення зв'язку з нею.

Починаючи з початку 2013 року, позивач та її батьки самостійно несли та несуть усі витрати по утриманню майна.

Особиста зустріч з відповідачем відбулась після її візиту у травні 2013 року до будинку, що входить до складу майна, з вимогою до батьків позивача звільнити будинок та повернути їй правовстановлюючі документи на майно.

Відповідач вперше, починаючи з часу проживання у будинку матері позивача, приїхала за місцезнаходженням майна, поводилася агресивно, вимагала від батьків звільнити житловий будинок повністю та повернути їй правовстановлюючі документи на частки майна, на що батьки відмовили відповідачу.

Лише на початку 2017 року, через 4 роки після останнього візиту відповідача до майна, позивачу стало відомо, що відповідач подала до суду позовну заяву про стягнення моральної шкоди та витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме витребування часток майна.

Позов було подано до матері позивача, хоча співвласником на час подання позову була позивачка, на підтвердження чого є усі необхідні документи. Така обставина підтверджує той факт, що відповідач взагалі не цікавилась долею майна, співвласником якого вона є.

З вказаної вище позовної заяви позивачу стало відомо про місце проживання відповідача та її контактний номер телефону, що вказані у даній позовній заяві, а також, з матеріалів судової справи, стало відомо про зміст договору на підставі якого відповідач придбала частки майна ще 29.09.1992 році.

У результаті розгляду справи за вищевказаним позовом, 28.03.2017 року Суд у своєму рішенні по справі № 701/175/17-ц відмовив у задоволенні позовних вимог відповідачки у повному обсязі. Будь-яка інформація щодо оскарження згаданого рішення суду у позивача відсутня.

Після розгляду зазначеного спору та до сьогодні (протягом 1,5 року) відповідач жодного разу не з'являлась до майна, не цікавилась його станом, не намагалась у будь-який інший спосіб встановити контакт з батьками позивача або зі позивачем. Батьки позивача та позивач так само продовжували та продовжуємо утримувати усе майно на скільки мають таку фінансову можливість, віддаючи перевагу частині, яка була з самого початку у користуванні попереднього співвласника та є зараз у користуванні позивача.

Пізніше, у ході телефонної розмови з відповідачем, позивач та члени її сім'ї пропонували відповідачу придбати її частку у майні. Проте, відповідач спочатку називає вартість за якою погоджується продати свою частку, а потім заявляє, що не буде укладати ніяких договорів про передачу у власність часток майна позивачу.

Крім того, наразі реалізація переходу права власності таких часток є фактично неможливою у зв'язку з тим, що земельна ділянка, на якій знаходиться майно, не має кадастрового номеру, зазначення якого є обов'язковим під час оформлення договору купівлі-продажу або дарування будинку, будівель та споруд.

Розробка технічної документації для присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру передбачає звернення обох співвласників майна, що не можливо реалізувати у даному випадку з огляду на важкі конфліктні відносини з відповідачем, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-193, 196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 11, 15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в цивільній справі №701/789/18-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення спільної часткової власності, припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на частку у спільному майні.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 12 вересня 2018 року о 10 годині 00 хвилин в Маньківському районному суді Черкаської області (вул. Соборна, 8, смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області).

Роз'яснити учасникам справи право на підставі ч. 7 ст. 7 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи.

Учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідачу та третім особам разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі одночасно надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов'язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім'я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу для надання зустрічного позову встановити строк до 12 вересня 2018 року.

Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановити строк до 12 вересня 2018 року попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються тотожні для відзиву правила.

Учасники справи мають право надати відповідь на пояснення третіх осіб, свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Роз'яснити учасникам справи їх право на поставлення в першій заяві по суті справи, що ними подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов'язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п'ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім'я (прізвище, ім'я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов'язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім'ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім'ї чи близьких родичів. Особа, яка відмовляється давати показання, зобов'язана повідомити причини відмови. Також учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов'язати учасника справи надати відповідь.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Роз'яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв'язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім'я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст. ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Уразі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud2312.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо порушення правил підсудності. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Маньківський районний суд Черкаської області до апеляційного суду Черкаської області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя В.Л. Маренюк