Справа № 191/1333/18
Провадження № 2/191/415/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кухар Д.О.

за участю секретаря - Яніної О.В.

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Зайцівської об'єднаної територіальної громади про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2018 року позивач звернувся до суду із вищезазначеної позовною заявою зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року у позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачки ОСОБА_2, народилася донька ОСОБА_4. З листопада 2015 року його донька проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, оскільки мати не приймає жодної участі у її вихованні та утриманні, не виконує своїх батьківських обов'язків. Відповідачка ніде не працює, зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя. За весь цей час вона ні разу не поцікавилася як живе її дитина, чи вона не голодна, чи втягнена.

Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними дошкільної та шкільної освіти.

Увесь час починаючи з 2015 року позивач виховую доньку сам, створює їй належні умови виховання, утримує її, купую одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дитини, забезпечую їй шкільне навчання.

На сьогоднішній день його донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у першому класі КЗО «Зайцівська ЗШ 1-111 ступенів», позивач приводить до школи та забирає зі школи, відвідую батьківські збори, цікавиться навчанням, фінансує харчування, про що свідчить довідка видана Зайцівською ЗШ.

Таким чином, мати свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками.

На підставі викладеного, просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути аліменти на його користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду.

Визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: 52514, АДРЕСА_2. Стягнути з відповідачки судові витрати на мою користь.

Позивач та його представник ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з'явилися, але надали уточнені позовні вимоги, просять суд задовольнити вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: 52514, АДРЕСА_2. Просять розглядати справу без їх участі.

Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилась, але до його початку надала заяву, якою просить розглядати справи без її участі. Уточнені позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: 52514, АДРЕСА_2 визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Третя особа - представник виконавчого комітету Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області у підготовче судове засідання не з'явися, хоча про день, місце та час судового розгляду був належним чином повідомлений.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

В матеріалах справи знаходиться копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3, виданого 09 червня 2011 року Багаточернещинською сільською радою Сахновщинського району Харківської області - про народження 01.06.2011 року ОСОБА_4, про що 09 червня 2011 року складено відповідний актовий запис № 1. У графі «Батько» зазначено « ОСОБА_8», у графі «Мати» - «ОСОБА_9» (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження своїх позовних вимог надав наступні документи, які суд вважає належними та допустими доказами у справі: довідка видана виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради підтверджує, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 разом з донькою ОСОБА_4, 2011 року народження та матір'ю ОСОБА_6, 1951 року народження; довідка від 13.02.2018 року, свідчить про працевлаштування останнього в ТОВ «Кришталь» водієм (а.с.12); характеристика директора ТОВ «Кришталь», вказує на те, що ОСОБА_1 є кваліфікованим, відповідальним та добросовісним працівником (а.с.13); довідка видана директором та класним керівником КЗО «Зайцівська ЗШ 1-111 ступенів» від 13.03.2018 року підтверджує факт того, що батько ОСОБА_1 дійсно займається вихованням доньки ОСОБА_4, відвідує батьківські збори, взаємодіє з вчителями. Дитина повністю забезпечена шкільними приладдям, одягом та взуттям ( а.с.14); акт обстеження житлово -побутових умов сім'ї, згідно якого, умови в яких проживають ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_4 мають задовільний стан, створені всі належні умови для виховання та розвитку дитини ( а. с. 11); медичні довідки від 09.02.2018 року підтверджують, що ОСОБА_1 на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває ( а. с. 15,16).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Зважаючи на вік малолітнього, для з'ясування його думки щодо доцільності визначення місця проживання з батьком або матір'ю, суд не викликав дитину для участі у судовому засіданні. Відтак, суд вирішив спір на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, що комфортне проживання та належне виховання дитини буде забезпечено у разі її проживання разом із батьком. При цьому суд враховує вік дитини 7 років. У такому віці дитина безумовно потребує проживання у звичній для неї обстановці, а саме з батьком, оскільки весь цей час вона проживала саме з ним.

Суд враховує сталі соціальні зв'язки, які склались у батька дитини ОСОБА_1 та дитини ОСОБА_4 за останнім їх місцем проживання, її психологічний стан, недоцільність порушення стабільності повсякденного життя дитини, до чого неминуче призведе переїзд на постійне місце проживання дитини у випадку, визначення її місця проживання з матір'ю, що не відповідатиме найкращим інтересам дитини.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач не має протипоказань щодо проживання з ним доньки, матеріали справи не містять таких доказів, які б свідчили про аморальну поведінку позивача або не можливість матеріально та морально забезпечити дитину, приймати участь у вихованні доньки, наведені вище правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини, тому в інтересах дитини, суд, приходить до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із батьком.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В зв'язку із зазначеним, позивачу ОСОБА_7, яким при зверненні до суду сплачено судовий збір, необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при подані позову за одну вимогу немайнового характер, що відповідно становить 352 грн. 40 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 352 грн. 40 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 160, 161, 171 СК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 264 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: 52514, АДРЕСА_2.

Повернути позивачу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1, з державного бюджету 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп., що становить 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за одну вимогу немайнового характеру - квитанція № 0.0..1 від 11.04.2018 року.

Стягнути судові витрати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_2 на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві ) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. О. Кухар