Справа № 201/7714/14-ц
Провадження № 6/201/195/2018
УХВАЛА

24 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 01 серпня 2018 року надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року були задоволені позовні вимоги ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 15-000346-01 від 09 січня 2012 року у розмірі 43959,33 грн., а також судових витрат у розмірі 439,59. 18 травня 2018 року між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір № 21 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1 за указаним кредитним договором, укладеним з ПАТ «Енергобанк». Тому заявник просить замінити стягувача ПАТ «Енергобанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Учасники справи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, заяву про заміну стягувача підтримав у повному обсязі. Від ОСОБА_1 також надійшла до суду заява про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заміни стягувача, однак просила врахувати сплачені нею суми за виконавчим листом.

Таким чином, неявка сторін у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду поставленого перед судом питання.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснити розгляд справи без фіксування судового розгляду цивільної справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 201/7714/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року, яке було залишено без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість по договору № 15-000346-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 09 січня 2012 року станом на 13 травня 2014 року в сумі 43 959,33 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за кредитом 42 123,03 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 776,63 грн.; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) 536,71 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 150 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 372,96 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» 439,59 грн. сплаченого судового збору.

Установлено також, що між ПАТ «Енергобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» 18 травня 2018 року укладено договір № 21 про відступлення прав вимоги, за умовами якого останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № № 15-000346-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 09 січня 2012 року.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення сторони виконавчого провадження із заявою про заміну сторони виконавчого провадження на його правонаступника відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Ураховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення вимог ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у цивільній справі № 201/7714/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» () за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року у цивільній справі № 201/7714/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (, 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев