Номер провадження 2/243/2929/2018
Номер справи 243/8477/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

«19» вересня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач не в повному обсязі сплачував аліменти за рішенням суду, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01 вересня 2018 року складає 59676,00 грн., що підтверджується Розрахунком розміру заборгованості по аліментам від 30 серпня 2018 року АСВП №40099337.

На підставі ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості.

Порядок розрахунку пені за аліментами визначено у Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, у якій зазначено: «Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму».

Таким чином, станом на 01 вересня 2018 року пеня у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості, відповідно до здійсненого нею розрахунком складає 429919,18 грн.

На підставі ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір пені не може бути більше 100% заборгованості, тому пеня підлягає стягненню у розмірі 59676,00 грн.

Відповідно до ст. 12 Сімейного кодексу України строки, встановлені у цьому Кодексі, обчислюються відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 20 Сімейного кодексу України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ст.2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч.3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього кодексу.

Таким чином, до вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів позовна давність не застосовується.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на її, ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, користь заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 59676,00 грн. а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 59676,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у строк до 19 вересня 2018 року надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. (а.с.13).

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню з огляду на законність та обґрунтованість.

У статті 1 Загальної декларації прав людини проголошено, що всі люди народжуються вільними й є рівними за своєю гідністю та правами. Вони наділені розумом і совістю та повинні діяти один щодо одного в дусі братерства. Кожна людина має всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища (ст. 2).

Згідно зі статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, всі особи є рівними перед судами і трибуналами. Це основоположні міжнародні правові норми з питань рівності прав людини, на які орієнтується всі правові держави світу.

Конституція України закріплює основні засади правового статусу людини і громадянина в Україні, тобто ті провідні ідеї, що покладені в основу змісту й умов реалізації прав та обов'язків людини і громадянина в нашій державі. Передусім це стосується частин 1, 2 ст. 24 Конституції України, відповідно до яких: «Громадяни мають рівні« конституційні права і свободи та є рівними перед законом».

Не може бути привілеїв і обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального поводження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками». Крім того, ч. 2 ст. 21 Конституції України закріплює засаду невідчужуваності та непорушності прав і свобод людини. Відповідно до цієї засади не допускається не тільки відчуження прав і свобод, якими людина володіє, а й обмеження їхнього змісту, створення перешкод для їх реалізації тощо. Дані положення повною мірою поширюються і на передбачені цивільно-процесуальним законом права суб'єктів цивільного провадження.

У загальному розумінні рівність перед законом означає обов'язок всіх додержуватися приписів закону, використовувати закон у своїх інтересах. Закріплення рівності перед законом як засади здійснення правосуддя в цивільних справах означає, що жодна обставина не може стати підставою для надання будь-яких привілеїв або запровадження будь-яких обмежень, що суперечать приписам цивільно-процесуального закону щодо прав і обов'язків всіх суб'єктів провадження.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» « Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобовязують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обовязків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається зі Свідоцтва про розірвання шлюбу, серія 1- НО № 173196 , виданого 17 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвано 10 лютого 2010 року, про що здійснено відповідний Актовий запис № 48(а.с.8).

Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2010 року справа № 2-541/2010, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає за адресою: 84100, м. Словянськ, пров. Ставропольський, буд. 61, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, мешкаючої за адресою: м. Словянськ, вул. Таганрозька, буд. 29 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 січня 2010 року до повноліття дитини (а.с.10).

Згідно ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тобто, доказами можуть бути будь-які дані, на підставі яких суд повинен встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача щодо наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів саме з його вини.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В той час, ст. 78 ЦПК України, яка регулює питання допустимості доказів, передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідно частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Так, матеріали справи містять Розрахунок заборгованості по аліментам, здійснений державним виконавцем Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, серія АСВП № 40099337 від 30 серпня 2018 року, з якого вбачається, що по Виконавчому листу № 2-541, який видано на підставі Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2010 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 по ? частині щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, з якого вбачається що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 вересня 2018 року у сумі 58524,42 грн, яка складається з: 31 липня 2013 року - 28.00 грн., серпень 2013 року - 706,00 грн., вересень 2013 року - 742,00 грн., жовтень 2013 року - 742,00 грн., листопад 2013 року 742,00 грн, грудень 2013 року - 742,00 грн., січень 2014 року - 742,00 грн.,лютий 2014 року 742,00 грн., березень 2014 року 0,00 грн (386,00 грн нарахована сума аліментів 435,70 грн. сплачена сума аліментів), квітень 2014 року - 0,00 грн. (386,00 грн нарахована сума аліментів 484,12 грн. сплачена сума аліментів), травень 2014 року - 154,24 грн (386,00 грн нарахована сума аліментів 231,76 грн. сплачена сума аліментів), червень 2014 року -570,00 грн., липень 2014 року - 570,00 грн., серпень 2014 року - 570,00 грн., вересень 2014 року 570,00 грн., жовтень 2014 року - 570,00 грн., листопад 2014 року - 570,00 грн., грудень 2014 року - 570,00 грн., січень 2015 року - 570,00 грн., лютий 2015 року - 732,00 грн., березень 2015 року 732,00 грн., квітень 2015 року - 785,00 грн., травень 2015 року - 785,00 грн., червень 2015 року - 751,00 грн., липень 2015 року - 751,00 грн., серпень 2015 року - 751,00 грн., вересень 2015 року - 838,00 грн., жовтень 2015 року - 838,00 грн., листопад 2015 року - 838,00 грн., грудень 2015 року - 838,00 грн., січень 2016 року 838,00 грн., лютий 2016 року 882,00 грн., березень 2016 року 882,00 грн., квітень 2016 року 933,00грн., травень 2016 року 933 грн., червень 2016 року 933,00 грн., липень 2016 року 933,00 грн., серпень 2016 року 933,00 грн., вересень 2016 року 933,00 грн., жовтень 2016 року 1169,00 грн., листопад 2016 року 1169 грн., грудень 2016 року 1169,00 грн., січень 2017 року 1169,00 грн., лютий 2017 року 1169,00 грн., березень 2017 року 1252,00 грн., квітень 2017 року 1252,00 грн. травень 2017 року 1252,00 грн., червень 2017 року 1252,00 грн., липень 2017 року 1252,00 грн., серпень 2017 року 1252,00 грн., вересень 2017 року 1252,00 грн., жовтень 2017 року 1492,00 грн., листопад 2017 року 1492,00 грн., грудень 2017 року 1492,00 грн., січень 2018 року 1492,00 грн., лютий 2018 року 1492,00 грн., березень 1492,00 грн., квітень 2018 року 1698,00 грн., травень 2018 року 1698,00 грн., червень 2018 року 1698,00 грн., липень 2018 року 1639,00 грн., серпень 2018 року 1639,00 грн. (а.с. 6).

Суд приймає вищезазначений Розрахунок заборгованості по аліментам як належний доказ по справі, оскільки він не викликає сумніву у суду та не заперечується відповідачем по справі.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст. 194-197 СК України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернуто на майно боржника. При цьому звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, за власною ініціативою; і інших передбачених законом випадках.

Спір щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів (а не про стягнення заборгованості) вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом ( ч .2-3, ч. 4 ,9 ст. 74 Закону).

Таким чином, діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи (ст. 447 ЦПК України).

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по виплаті аліментів, за відсутності спору щодо розміру її нарахування державним виконавцем, не підлягають задоволенню.

Крім того, дана заборгованість виникла у звязку з нарахуванням аліментів державним виконавцем по виконавчому листу, який знаходиться на примусовому виконанні у державного виконавця та державним виконавцем проводяться дії щодо стягнення заборгованості зі сплати аліментів, тому задоволення позову про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, яка вже стягується державним виконавцем, призведе до подвійного стягнення суми заборгованості по аліментам.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, то суд приходить до переконання, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не повязується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Саме таку правову позицію 25 квітня 2018 року висловив Верховний Суд у справі № 572/1762/15-ц.

Суд не приймає до уваги розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, здійснений ОСОБА_1, оскільки, хоча він і здійснений відповідно до правової позиції Верховного суду від 25 квітня 2018 року, однак його здійснено з помилками у підрахунку терміну (дат) затримки сплати аліментів, а також до розрахунку пені зайво включені дні прострочення сплати аліментів з березня 2014 року по 31 серпня 2018 року та з квітня 2014 року по 31 серпня 2018 року, оскільки з розрахунку заборгованості, здійсненого державним виконавцем, вбачається, що у березні 2014 року сума аліментів складає 386,00 грн. та ОСОБА_2 сплатив 435,70 грн., у квітні 2014 року сума аліментів складає 386,00 грн., та ОСОБА_2 сплатив 484,12 грн., тому він не має заборгованості за ці місяці, а тому вони не повинні включатися до розрахунку щодо нарахування пені за затримку сплати аліментів.

Крім того за травень 2014 року сума заборгованості зі сплати аліментів складає 154,24 грн., оскільки нараховані аліменти за травень 2014 року складають 386,00 грн. та у травні 2014 року ОСОБА_2І сплатив 231,76 грн., тому саме з розрахунку суми несплачених аліментів у розмірі 154,24 грн. повинна нараховуватися пеня за прострочення сплати аліментів (а.с. 6).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму,виходячи з наступного розрахунку:

- сума неустойки (пені) за серпень 2013 року: нарахована сума аліментів 706,00 грн. х 1%(пені) х 1856 дні (01.08.2013 року по 31.08.2018 року) = 13103,36 грн.;

- сума неустойки (пені) за вересень 2013 року: нарахована сума аліментів 742,00 грн. х 1%(пені) х 1825 дні (01.09.2013 року по 31.08.2018 року) = 13541,50 грн.;

- сума неустойки (пені) за жовтень 2013 року: нарахована сума аліментів 742,00 грн. х 1%(пені) х 1795 дні (01.10.2013 року по 31.08.2018 року) = 13318,90 грн.;

- сума неустойки (пені) за листопад 2013 року: нарахована сума аліментів 742,00 грн. х 1%(пені) х 1764 дні (01.11.2013 року по 31.08.2018 року) = 13088,88 грн.;

- сума неустойки (пені) за грудень 2013 року: нарахована сума аліментів 742,00 грн. х 1%(пені) х 1734 дні (01.12.2013 року по 31.08.2018 року) = 12866,28 грн.;

- сума неустойки (пені) за січень 2014 року: нарахована сума аліментів 742,00 грн. х 1%(пені) х 1703 дні (01.01.2014 року по 31.08.2018 року) = 12636,26 грн.;

- сума неустойки (пені) за лютий 2014 року: нарахована сума аліментів 742,00 грн. х 1%(пені) х 1672 дні (01.02.2014 року по 31.08.2018 року) = 12406,24 грн.;

- сума неустойки (пені) за березень 2014 року: не нараховується, оскільки відповідачем у березні 2014 року нарахована сума аліментів 386,00 грн. сплачена, тому заборгованість за цей період відсутня.

- сума неустойки (пені) за квітень 2014 року: не нараховується, оскільки відповідачем у квітні 2014 року нарахована сума аліментів 386 грн. сплачена у повному обсязі, тому заборгованість за цей період відсутня.

- сума неустойки (пені) за травень 2014 року: нарахована сума аліментів 386,00 грн. - сплачена сума аліментів 231,76 грн. = 154,24 грн. х 1%(пені) х 1583 дні (01.05.2014 року по 31.08.2018 року) = 2441,62 грн.;

- сума неустойки (пені) за червень 2014 року: нарахована сума аліментів 570,00 грн. х 1%(пені) х 1552 дні (01.06.2014 року по 31.08.2018 року) = 8846,40 грн.;

- сума неустойки (пені) за липень 2014 року: нарахована сума аліментів 570,00 грн. х 1%(пені) х 1522 дні (01.07.2014 року по 31.08.2018 року) = 8675,40 грн.;

- сума неустойки (пені) за серпень 2014 року: нарахована сума аліментів 570,00 грн. х 1%(пені) х 1491 дні (01.08.2014 року по 31.08.2018 року) = 8498,70 грн.;

- сума неустойки (пені) за вересень 2014 року: нарахована сума аліментів 570,00 грн. х 1%(пені) х 1460 дні (01.09.2014 року по 31.08.2018 року) = 8322,00 грн.;

- сума неустойки (пені) за жовтень 2014 року: нарахована сума аліментів 570,00 грн. х 1%(пені) х 1430 дні (01.10.2014 року по 31.08.2018 року) = 8151,00 грн.;

- сума неустойки (пені) за листопад 2014 року: нарахована сума аліментів 570,00 грн. х 1%(пені) х 1399 дні (01.11.2014 року по 31.08.2018 року) = 7974,30 грн.;

- сума неустойки (пені) за грудень 2014 року: нарахована сума аліментів 570,00 грн. х 1%(пені) х 1369 дні (01.12.2014 року по 31.08.2018 року) = 7803,30 грн.;

- сума неустойки (пені) за січень 2015 року: нарахована сума аліментів 570,00 грн. х 1%(пені) х 1338 дні (01.01.2015 року по 31.08.2018 року) = 7620,90 грн.;

- сума неустойки (пені) за лютий 2015 року: нарахована сума аліментів 732,00 грн. х 1%(пені) х 1307 дні (01.02.2015 року по 31.08.2018 року) = 9567,24 грн.;

- сума неустойки (пені) за березень 2015 року: нарахована сума аліментів 732,00 грн. х 1%(пені) х 1279 дні (01.03.2015 року по 31.08.2018 року) = 9362,28 грн.;

- сума неустойки (пені) за квітень 2015 року: нарахована сума аліментів 785,00 грн. х 1%(пені) х 1248 дні (01.04.2015 року по 31.08.2018 року) = 9796,80 грн.;

- сума неустойки (пені) за травень 2015 року: нарахована сума аліментів 785,00 грн. х 1%(пені) х 1218 дні (01.05.2015 року по 31.08.2018 року) = 9561,30 грн.;

- сума неустойки (пені) за червень 2015 року: нарахована сума аліментів 751,00 грн. х 1%(пені) х 1187 дні (01.06.2015 року по 31.08.2018 року) = 8914,37 грн.;

- сума неустойки (пені) за липень 2015 року: нарахована сума аліментів 751,00 грн. х 1%(пені) х 1157 дні (01.07.2015 року по 31.08.2018 року) = 8689,07 грн.;

- сума неустойки (пені) за серпень 2015 року: нарахована сума аліментів 751,00 грн. х 1%(пені) х 1126 дні (01.08.2015 року по 31.08.2018 року) = 8456,26 грн.;

- сума неустойки (пені) за вересень 2015 року: нарахована сума аліментів 838,00 грн. х 1%(пені) х 1095 дні (01.09.2015 року по 31.08.2018 року) = 9176,10 грн.;

- сума неустойки (пені) за жовтень 2015 року: нарахована сума аліментів 838,00 грн. х 1%(пені) х 1065 дні (01.10.2015 року по 31.08.2018 року) = 8924,70 грн.;

- сума неустойки (пені) за листопад 2015 року: нарахована сума аліментів 838,00 грн. х 1%(пені) х 1034 дні (01.11.2015 року по 31.08.2018 року) = 8664,92 грн.;

- сума неустойки (пені) за грудень 2015 року: нарахована сума аліментів 838,00 грн. х 1%(пені) х 1004 дні (01.12.2015 року по 31.08.2018 року) = 8413,52 грн.;

- сума неустойки (пені) за січень 2016 року: нарахована сума аліментів 838,00 грн. х 1%(пені) х 973 дні (01.01.2016 року по 31.08.2018 року) = 8153,74 грн.;

- сума неустойки (пені) за лютий 2016 року: нарахована сума аліментів 882,00 грн. х 1%(пені) х 942 дні (01.02.2016 року по 31.08.2018 року) = 8308,44 грн.;

- сума неустойки (пені) за березень 2016 року: нарахована сума аліментів 882,00 грн. х 1%(пені) х 913 дні (01.03.2016 року по 31.08.2018 року) = 8052,66 грн.;

- сума неустойки (пені) за квітень 2016 року: нарахована сума аліментів 933,00 грн. х 1%(пені) х 882 дні (01.04.2016 року по 31.08.2018 року) = 8758,26 грн.;

- сума неустойки (пені) за травень 2016 року: нарахована сума аліментів 933,00 грн. х 1%(пені) х 852 дні (01.05.2016 року по 31.08.2018 року) = 7949,16 грн.;

- сума неустойки (пені) за червень 2016 року: нарахована сума аліментів 933,00 грн. х 1%(пені) х 821 день (01.06.2016 року по 31.08.2018 року) = 7659,93 грн.;

- сума неустойки (пені) за липень 2016 року: нарахована сума аліментів 933,00 грн. х 1%(пені) х 791 день (01.07.2016 року по 31.08.2018 року) = 7380,03 грн.;

- сума неустойки (пені) за серпень 2016 року: нарахована сума аліментів 933,00 грн. х 1%(пені) х 760 дні (01.08.2016 року по 31.08.2018 року) = 7090,80 грн.;

- сума неустойки (пені) за вересень 2016 року: нарахована сума аліментів 933,00 грн. х 1%(пені) х 729 дні (01.09.2016 року по 31.08.2018 року) = 6801,57 грн.;

- сума неустойки (пені) за жовтень 2016 року: нарахована сума аліментів 1169,00 грн. х 1%(пені) х 699 дні (01.10.2016 року по 31.08.2018 року) = 8171,31 грн.;

- сума неустойки (пені) за листопад 2016 року: нарахована сума аліментів 1169,00 грн. х 1%(пені) х 668 дні (01.11.2016 року по 31.08.2018 року) = 7808,92 грн.;

- сума неустойки (пені) за грудень 2016 року: нарахована сума аліментів 1169,00 грн. х 1%(пені) х 638 дні (01.12.2016 року по 31.08.2018 року) = 7458,22 грн.;

- сума неустойки (пені) за січень 2017 року: нарахована сума аліментів 1169,00 грн. х 1%(пені) х 607 дні (01.01.2017 року по 31.08.2018 року) = 7095,83 грн.;

- сума неустойки (пені) за лютий 2017 року: нарахована сума аліментів 1169,00 грн. х 1%(пені) х 576 дні (01.02.2017 року по 31.08.2018 року) = 6733,44 грн.;

- сума неустойки (пені) за березень 2017 року: нарахована сума аліментів 1252,00 грн. х 1%(пені) х 548 дні (01.03.2017 року по 31.08.2018 року) = 6860,96 грн.;

- сума неустойки (пені) за квітень 2017 року: нарахована сума аліментів 1252,00 грн. х 1%(пені) х 517 дні (01.04.2017 року по 31.08.2018 року) = 6462,50 грн.;

- сума неустойки (пені) за травень 2017 року: нарахована сума аліментів 1252,00 грн. х 1%(пені) х 487 дні (01.05.2017 року по 31.08.2018 року) = 6097,24 грн.;

- сума неустойки (пені) за червень 2017 року: нарахована сума аліментів 1252,00 грн. х 1%(пені) х 456 дні (01.06.2017 року по 31.08.2018 року) = 5709,12 грн.;

- сума неустойки (пені) за липень 2017 року: нарахована сума аліментів 1252,00 грн. х 1%(пені) х 426 дні (01.07.2017 року по 31.08.2018 року) = 5333,52 грн.;

- сума неустойки (пені) за серпень 2017 року: нарахована сума аліментів 1252,00 грн. х 1%(пені) х 395 дні (01.08.2017 року по 31.08.2018 року) = 4945,40 грн.;

- сума неустойки (пені) за вересень 2017 року: нарахована сума аліментів 1252,00 грн. х 1%(пені) х 364 дні (01.09.2017 року по 31.08.2018 року) = 4557,28 грн.;

- сума неустойки (пені) за жовтень 2017 року: нарахована сума аліментів 1492,00 грн. х 1%(пені) х 334 дні (01.10.2017 року по 31.08.2018 року) = 4983,28 грн.;

- сума неустойки (пені) за листопад 2017 року: нарахована сума аліментів 1492,00 грн. )х 1%(пені) х 303 дні (01.11.2017 року по 31.08.2018 року) = 4520,76 грн.;

- сума неустойки (пені) за грудень 2017 року: нарахована сума аліментів 1492,00 грн. х 1%(пені) х 273 дні (01.12.2017 року по 31.08.2018 року) = 4073,16 грн.;

- сума неустойки (пені) за січень 2018 року: нарахована сума аліментів 1 335, 89 грн. х 1%(пені) х 212 днів (01.01.2018 року по 31.08.2018 року) = 2832, 09 грн.;

- сума неустойки (пені) за лютий 2018 року: нарахована сума аліментів 1492,00 грн. х 1%(пені) х 242 дня (01.02.2018 року по 31.08.2018 року) = 3610,64 грн.;

- сума неустойки (пені) за березень 2018 року: нарахована сума аліментів 1492,00 грн. х 1%(пені) х 183 днів (01.03.2018 року по 31.08.2018 року) = 2730,36 грн.;

- сума неустойки (пені) за квітень 2018 року: нарахована сума аліментів 1698,00 грн. х 1%(пені) х 152 дні (01.04.2018 року по 31.08.2018 року) = 2580,96 грн.;

- сума неустойки (пені) за травень 2018 року: нарахована сума аліментів 1698,00 грн. х 1%(пені) х 122 днів (01.05.2018 року по 31.08.2018 року) = 2071,56 грн.;

- сума неустойки (пені) за червень 2018 року: нарахована сума аліментів 1698,00 грн. х 1%(пені) х 91 день (01.06.2018 року по 31.08.2018 року) = 1545,18 грн.;

- сума неустойки (пені) за липень 2018 року: нарахована сума аліментів 1639,00 грн. х 1%(пені) х 61 день (01.07.2018 року по 31.08.2018 року) = 999,79 грн.;

- сума неустойки (пені) за серпень 2018 року: нарахована сума аліментів 1639,00 грн. х 1%(пені) х 31 день (01.07.2018 року по 31.08.2018 року) = 508,09 грн.

Всього: 436981,83 грн.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідачем не у повному обсязі сплачувалися аліменти на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи суми щомісячної заборгованості та виходячи із вищезазначеного розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2013 року по 31 серпня 2018 року складає 436981,83 грн.

Разом із тим, враховуючи положення ч.1 ст.196 СК України, за якими одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню у якості відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати (неустойки) у розмірі загальної суми заборгованості по аліментам станом на 01вересня 2018 року, що складає 58524,42 грн., як про це зазначено у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого державним виконавцем, який судом прийнято до уваги як належний та обґрунтований доказ по справі, у звязку з чим дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає частковому задоволенню та з ОСОБА_2 підлягає до стягнення сума пені, що дорівнює розміру заборгованості зі слати аліментів у сумі 58524,42 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-19, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2017 року складає 1762,00 грн.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, у сумі 58524,42 грн., отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 49,04% ((58524,42 грн. задоволені вимоги) / (119352,00 грн. заявлені позовні вимоги )*100%).

З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 345 грн. 63 коп. (704,80 грн. нарахований судовий збір * 49,04%), який підлягає стягненню з відповідача на рахунок держави, а інша частина судового збору відноситься на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283,353, 355, 356 ЦПК України, ст. ст. 195,196,197 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, інші дані суду невідомі, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2013 року по 31 серпня 2018 року у розмірі 58524,42 грн. (пятдесят вісім тисяч пятсот двадцять чотири грн. 42 коп.).

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів - відмовити у звязку з відсутністю підстав.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, інші дані суду невідомі, судовий збір у розмірі 345 грн. 63 коп. (триста сорок пять грн. 63 коп.) до державного бюджету коштів на доходний рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне рішення складено 19 вересня 2018 року.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4