АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року м. Київ

Справа 761/7170/18

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Білич І.М., Вербової І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Макаренко І.О. 10 травня 2018 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марцинкевіч Лілія Анатоліївна,

В С Т А Н О В И В

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу КовальчукСергій Павлович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марцинкевіч Лілія Анатоліївна про визнання недійсним іпотечного договору, скасування державної реєстрації, скасування заборони, виключення з державного реєстру, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2018 вищевказану позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марцинкевіч ЛіліяАнатоліївна - визнано неподаною та повернуто позивачу.

№ апеляційного провадження:22-ц/796/6367/2018
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погодився із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2, ним подано апеляційну скаргу, так як вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач вказує на те, що він все чітко зробив як суд першої інстанції вказав в ухвалі від 20.03.2018, і не завіряв копії договору іпотеки у зв'язку з тим, що не знає в кого знаходиться оригінал, щоб не ввести суд в оману. Зазначає про те, що в ч. 3 ст. 175 ЦПК України, на яку посилався суд першої інстанції при залишенні позовної заяви без руху, не зазначено що йому робити, якщо не відомо у кого є оригінал документу, та чи повинен він писати про це.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та направити справу для подальшого розгляду до Дарницького районного суду м. Києва.

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу ХIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України(в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

А отже Апеляційний суд м. Києва є компетентним судом щодо розгляду даної справи.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у лютому 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марцинкевіч Лілія Анатоліївна про визнання недійсним іпотечного договору, скасування державної реєстрації, скасування заборони, виключення з державного реєстру, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2018 позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марцинкевіч Лілія Анатоліївна залишено без руху у зв'язку її невідповідністю вимогам, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України. А саме судом вказано на необхідність зазначення про заходи досудового врегулювання спору, роз'яснений порядок подання доказів та засвідчення письмових доказів, зобов'язано позивача надати позовну заяву, її копії та належним чином засвідчені додані до неї документи для суду та сторін у справі.

13.04.2018 позивачем отримано копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2018.

19.04.2018 на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 20.03.2018 ОСОБА_2 до суду першої інстанції подано в новій редакції позовну заяву та засвідчені позивачем, додані до неї документи для суду та сторін у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2018 позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марцинкевіч Лілія Анатоліївна про визнання недійсним іпотечного договору, скасування державної реєстрації, скасування заборони, виключення з державного реєстру, відшкодування моральної шкоди - визнано неподаною та повернуто позивачу. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не в повному обсязі було виконано ухвалу суду про усунення недоліків, а саме: не виконано вимогу про зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам справи та нормам процесуального законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та

обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням (рішення у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства»

від 21.02.1975, «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» від 12.03.2009).

Згідно положень ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Даною статтею також встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Зокрема, згідно з п.8 ч.3 цієї статті, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частина 4 цієї норми вказує, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів ( ч. 5 ст. 83 ЦПК України).

В силу ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В порядку ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч.ч. 2,3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Положення ч.1 ст. 95 ЦПК визначають письмові докази як документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно з ч.2 цієї статті письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч.4 ст. 95 ЦПК України).

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст. 95 ЦПК України).

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги(ч.6 ст. 95 ЦПК України).

Обов'язок позивача надати копії всіх документів визначений і положеннями ст. 177 ЦПК України, частина 3 якої також вказує на те, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання про витребування доказів.

В силу ч.5 ст. 177 цього Кодексу позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). А згідно з ч. 6 цієї норми до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Виходячи з наведених норм процесуального законодавства, апеляційний суд приходить до висновку, що законодавець покладає на позивача обов'язок подати всі наявні у нього письмові докази разом з позовною заявою, а у разі відсутності у позивача таких документів він зобов'язаний повідомити суд про особу, у володінні якої знаходиться такий документ та звернутися з клопотанням про його витребування і таке клопотання також має бути заявлено при зверненні з позовом. В подальшому таке право позивача, в силу положень ст. 84 ЦПК України, втрачається. Такі вимоги законодавства направлені на забезпечення розгляду справи в розумні строки, додержання яких також залежить від поведінки учасників судового розгляду.

З матеріалів даної справи вбачається, що позов містить вимогу, зокрема про визнання недійсним іпотечного договору, а отже виходячи з положень ч.6 ст. 177 ЦПК України позивач зобов'язаний подати копію оспорюваного договору, належним чином завірену відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України, а у разі відсутності - клопотання про його витребування.

На виконання вимог ухвали суду від 20.03.2018 позивачем була подана позовна заява, її копії, також були засвідчені копії документів, що долучаються до неї. Проте, копія іпотечного договору не містить підпису позивача, а отже вказаний документ є незавіреним, відповідно поданий з порушенням вимог процесуального закону. В тексті позовної заяви наведений перелік документів, які подаються в якості письмових доказів, проте не зазначено про їх наявність у позивача або іншої особи, не міститься і клопотання про витребовування документів, зокрема, іпотечного договору. З обставин наведених позивачем в позовній заяві вбачається, що він не є стороною договору, проте вказане, з урахуванням наявності у нього копії оспорюваного договору, не позбавляє його можливості ставити перед судом питання про витребування його оригіналу. Невиконання позивачем вказаних вимог процесуального закону унеможливить розгляд справи по суті, а тому висновок суду про повернення заяви позивачеві не є таким, що порушує права позивач, а навпаки направлений на забезпечення його права на повний, всебічний і справедливий розгляд справи . Повернення ж заяви позивачеві не позбавляє його права на повторне звернення, за умови усунення вказаних недоліків, а отже і не порушує його право на доступ до правосуддя.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неможливість засвідчення позивачем копії іпотечного договору, так як у нього відсутній оригінал, оскільки ЦПК України визначає дії сторони у справі в такому випадку, які позивачем у даній справі не вчинені.

Позивачем не в повному обсязі виконані вимоги ухвали суду від 20.03.2018, а отже визнання заяви неподаною та її повернення є обґрунтованим, відповідає положенням ст.ст. 175,177,185 ЦПК України. Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367-369, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення .

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: