Справа № 629/1671/16-ц
Номер провадження 2/629/16/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.01.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі
головуючої - судді - Мішуровської С.Т.,
при секретарі судових засідань - Фалькової І.М.,
за участю представника позивача - Кобзарь С.І.,
представника відповідача - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та уточненим зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання договору частково недійсним, -
Представник відповідачів ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, не визнала штраф (процентну складову) в сумі 738,46 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань в сумі 869,19 доларів США та заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 63,91 доларів США, оскільки позивач необґрунтовано вимагає сплату і пені і штрафу (неустойки) одночасно, що недопустимо. Крім того, зазначила, що пеня є видом забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором повинна нараховуватися у національній валюти, тобто в гривні. До того ж неправильно застосований курс долара США на дату звернення до суду. Просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Статтями 12, 76, 81, 235 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України.
Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобов'язується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві.
Згідно із ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Що стосується вимоги про стягнення пені в розмірі 869,19 доларів США, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданої позивачем, то суд прийшов до наступного.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 УК України).
Крім того, штраф та пеня є спорідненими, тому одночасне застосування штрафу та пені не можливе, а застосовується за вибором стягувача або пеня або штраф.
Відповідно до ч.2 ст. 546 ЦК України - пеня є видом забезпечення виконання зобов'язання, відповідно до вимог ст. 192 ЦК України - розрахунок пені має здійснюватися у грошовій одиниці України - гривні.
Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Враховуючи, що заборгованість по сплаті пені виникла 20.09.2008 року, а з позовом звернулись до суду 29.04.2016 року, тому позивачем пропущений строк спеціальної позовної давності.
До того ж, законодавством України не передбачено нарахування та стягнення пені у іноземній валюті, тому суд вважає вимога в частині стягнення пені у розмірі 869,19 доларів США задоволенню не підлягає.
Враховуючи, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Тому, суд вважає, позовна вимога в частині стягнення штрафу (процентна складова) в сумі 738,46 доларів США та комісії за користування кредитом в розмірі 63,19 доларів США задоволенню не підлягає.
Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Зважаючи на зміст зазначеної статті, в разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суд визначає в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню в цій валюті, з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну грошову одиницю на день здійснення платежу.
Згідно розпорядження Національного банку України від 29.04.2016 року курс гривні до долару США на час подачі позову до суду складає 25,18 грн., тобто заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню складає 348633,21 грн.
Що стосується позовних вимог зустрічного позову, то суд виходить з наступного.
ОСОБА_4 просить визнати п.8.1 кредитного договору № HAC0GL01270119, укладеного 26.03.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та нею, недійсним в частині включення до щомісячного платежу складової частини по сплаті комісії за користування кредитом та складової частини по сплаті винагороди за резервування з дати укладення кредитного договору.
Однак, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 підписувала даний кредитний договір, тому була ознайомлена з його умовами, до того ж вона до вересня 2014 року сплачувала щомісячні платежі в рахунок погашення кредиту згідно графіку, тобто поггоджувалася з умовами кредитного договору.
Тому суд вважає позовні вимоги зустрічного позову не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір в сумі 6071,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням № BOOO4B126I від 04.04.2016 року.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, суд стягує на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 5229,50 грн., оскільки відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В задоволенні уточненого зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання п. 8.1 кредитного договору № HAC0GL01270119, укладеного 26.03.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4, недійсним в частині включення до щомісячного платежу складової частини по сплаті комісії за користування кредитом та винагороди за резервування з дати укладання договору - відмовити.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Лозівський міськрайонним суд Харківської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: С.Т.Мішуровська