Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2018 Справа №607/8605/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Костиник О.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, у якому просить провести поділ спільного майна подружжя, а саме: квартири АДРЕСА_1, загальною площею 41,1 кв.м., житловою - 21,8 кв. м. та транспортного засобу марки Daewoo Lanos D4LM500, кузов НОМЕР_2, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, сірого кольору, визнавши за кожним із них право власності на 1/2 ідеальну частку даного майна.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує на те, що із 25 листопада 2000 року вона із відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі у них народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не бере участі в утриманні сім'ї, зокрема і дитини, у зв'язку з чим позивачка звернулася в суд із позовом про стягнення аліментів. За час шлюбу, сторонами була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 та транспортний засіб марки Daewoo Lanos. Дане спільне майно подружжя зареєстроване за відповідачем. Останнім часом між ними постійно виникають непорозуміння щодо використання спільно придбаного майна Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_3 вважає, що її частка у майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності, становить - ?.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Підтвердив, що відповідачем сплачено позивачу вартість 1/2 частки транспортного засобу марки Daewoo Lanos D4LM500, кузов НОМЕР_2, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, сірого кольору, а тому не має заперечень щодо виділення відповідачу у власність вказане рухоме майно.

Представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково в частині поділу спірно квартири та визнання за сторонами права власності на 1/2 ідеальну частку у зазначеному майні. Повідомив, що відповідачем сплачено позивачу вартість 1/2 частки транспортного засобу марки Daewoo Lanos D4LM500, кузов НОМЕР_2, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, сірого кольору, а тому у цій частині щодо визнання права власності за позивачем просить відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

25 листопада 2000 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3, видане 25.11.2000 р. Перепельницькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище «ОСОБА_3»

У даному шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1 та транспортний засіб марки Daewoo Lanos, були придбані сторонами за час перебування їх у шлюбі.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №123253069 від 08.05.2018 р. однокімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 41,1 кв.м., житловою - 21,8 кв. м., згідно Свідоцтва про право власності 37132477, виданого 05.05.2015 року Реєстраційною службою Тернопільського районного управління юстиції, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_7.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданого 02.08.2008 року 1 ВРЕР УДАІ УМВС України в Тернопільській області транспортний засіб марки Daewoo Lanos D4LM500, кузов НОМЕР_2, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, сірого кольору зареєстрований за ОСОБА_7.

Судом встановлено, що відповідач під час розгляду даної справи сплатив позивачу вартість 1/2 частки транспортного засобу марки Daewoo Lanos D4LM500, кузов НОМЕР_2, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, сірого кольору, що визнається у судовому засіданні представником позивача, а тому зазначена обставина не потребує доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Статтями ч.1 ст. 60, 63, ч.1 ст. 69, ч.1 ст.70 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором

Згідно ч.1 ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно абзацу першого пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. №11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Проаналізувавши та оцінивши надані сторонами докази, а також матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя підлягає до часткового задоволення. Суд вважає. що слід провести поділ спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою 21,8 кв.м., яка належить на підставі Свідоцтва про право власності від 05 травня 2015 року - ОСОБА_4 та визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою 21,8 кв.м., за кожним, у спільному майні подружжя. Також, враховуючи ту обставину, що відповідачем під час розгляду справи сплачено позивачу вартість 1/2 частки транспортного засобу марки Daewoo Lanos D4LM500, кузов № НОМЕР_2, 2004 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, що підтверджено у судовому засіданні представником позивача, тому слід провести поділ зазначеного спільного майна подружжя, виділивши його у власність ОСОБА_4 без стягнення із нього компенсаційної вартості зазначеної частки спірного майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 69, 70 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Провести поділ спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою 21,8 кв.м., яка належить на підставі Свідоцтва про право власності від 05 травня 2015 року - ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою 21,8 кв.м., у спільному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою 21,8 кв.м., у спільному майні подружжя.

Провести поділ спільного майна подружжя, а саме транспортного засобу марки Daewoo Lanos D4LM500, кузов № НОМЕР_2, 2004 року випуску, д.н.з.НОМЕР_1, сірого кольору, виділивши його у власність ОСОБА_4.

У решті позовних вимог, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 2 595 (дві тисячі п'ятсот девяносто п'ять) гривень 69 коп. судового збору.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 17 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 01 серпня 2018 року

Головуючий суддяВ. В. Ромазан