Справа № 583/2040/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

державного виконавця Максакової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка скаргу ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Охтирського МР ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області Максакової А.М. по поверненню виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на виконання постанови апеляційного суду Сумської області від 01.02.2018 №583/2386/17 (22-ц/788/195/18) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 2106,42 грн та у відшкодування фактично понесених судових витрат за надання правової допомоги в межах даної цивільної справи 1232,77 грн; визнати незаконними та скасувати повідомлення державного виконавця Охтирського МР ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області Максакової А.М. від 27.03.2018 за вих. №11051-1410-30, від 13.04.2018 за вих. №12913, від 07.05.2018 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у виді виконавчого листа №583/2386/17 (2/583/1036/17), виданого Охтирським міськрайонним судом на примусове виконання постанови апеляційного суду Сумської області від 01.02.2018 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 2106,42 грн та у відшкодування фактично понесених судових витрат за надання правової допомоги в межах даної цивільної справи 1232,77 грн; зобов'язати державного виконавця Охтирського МР ВДВС Головного територіального управління юстиції Максакову А.М. прийняти до примусового виконання виконавчий лист №583/2386/17 (2/583/1036/17), виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області на примусове виконання постанови апеляційного суду Сумської області від 01.02.2018 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 2106,42 грн та у відшкодування фактично понесених судових витрат за надання правової допомоги в межах даної цивільної справи 1232,77 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.11.2017 по справі №583/2386/17, зміненим постановою апеляційного суду Сумської області від 01.02.2018, стягнута з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 2106,42 грн та у відшкодування фактично понесених судових витрат за надання правової допомоги 1232,77 грн. На виконання рішення апеляційного суду Сумської області виданий виконавчий лист. В лютому 2018 року до Охтирського ВДВС була направлена заява про прийняття виконавчого листа на примусове виконання та відкриття виконавчого провадження. Квитанція про авансовий внесок була подана тільки за вимоги про стягнення судових витрат в розмірі 24,65 грн, так як пеня є стягнення заборгованості по аліментах, а тому в цій частині не підлягає оплаті авансовий внесок. Письмовим повідомленням державного виконавця Охтирського ВДВС від 07.03.2018 Максакової А.М. виконавчий лист повернуто стягувачу без прийняття до виконання з підстав не оплати авансового внеску за виконавчий лист про стягнення пені за аліментну заборгованість, але оригінал банківської квитанції про оплату авансового внеску на суму 24,65 грн стягувачу не повернуто. В подальшому сплативши авансовий внесок на суму 42,12 грн та взявши дублікат квитанції на суму 24,65 грн, ОСОБА_1 повторно звернулася до Охтирського ВДВС із заявою про прийняття виконавчого листа на примусове виконання та відкриття виконавчого провадження. Поштою отримане повторне письмове повідомлення державного виконавця Охтирського ВДВС Максакової А.М. від 27.03.2018 про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання з аналогічних підстав. При зверненні у банківську установу надали роз'яснення, що обидва платежі перераховані на належний спец рахунок за цільовим призначенням як авансові внески саме на рахунок Охтирського ВДВС. Письмовим повідомленням від 13.04.2018 виконавчий лист знову повернуто стягувачу без прийняття до виконання з посиланням, що перераховані авансові внески не знаходяться на спец рахунку ВДВС, так як нібито повернуті стягувачу. З'ясувавши в банківській установі, що авансовий внесок стягувачу не повертався, ОСОБА_1 24.04.2018 отримала у банку нові квитанції про оплату авансових внесків та в черговий раз направила заяву з виконавчим листом та двома квитанціями до Охтирського ВДВС. 11.05.2018 поштою від Охтирського ВДВС надійшов повернутий виконавчий лист без прийняття до виконання. Банк не підтвердив повернення, а державний виконавець вимагає оплату авансового внеску. З прийнятими державним виконавцем Максаковою А.М. рішеннями стягувач не погоджується, з тих підстав, що за вимоги про примусове виконання судового рішення про стягнення пені, як аліментної заборгованості, стягувач взагалі не повинна сплачувати авансовий внесок при зверненні до ВДВС. Пеня за несвоєчасну сплату аліментів виступає способом забезпечення виконання обов'язку щодо утримання дитини у виді аліментів та мірою відповідальності у разі невиконання чи неналежного виконання обов'язку сплачувати аліменти. А отже, стягувач звільняється від сплати авансового внесу на підставі п. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд скарги без її участі.

Державний виконавець Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГУТЮ у Сумській області Максакова А.М. в судовому засіданні проти скарги заперечувала. Надала письмовий відзив, в якому зазначає, що 05.03.2018 до Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГУТЮ у Сумській області надійшов виконавчий лист №583/2386/17 виданий 01.02.2018 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 2106,42 грн та у відшкодування фактично понесених судових витрат за надання правової допомоги 1232,77 грн, а всього на суму 3339,19 грн. 07.03.2018 державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, так як стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску в розмірі 2% від загальної суми боргу у сумі 66,78 грн, а пред'явив квитанцію про сплату лише 24,65 грн. Законом України «Про виконавче провадження» чітко визначений перелік рішень, де стягувачі звільняються від сплати авансового внеску, зокрема стягнення аліментів. В зв'язку з чим виконавчий документ направлено стягувачу на домашню адресу рекомендованою кореспонденцією, авансовий внесок в сумі 24,65 грн повернуто стягувачу на її відкритий рахунок в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно платіжного доручення №75. Квитанції про сплату стягувачем авансового внеску ОСОБА_1 не направлялися, так як повернення даних документів стягувачеві не передбачено Законом України «Про виконавче провадження». При повторному пред'явленні виконавчого листа до виконання 23.03.2018 стягувачем додано дублікат попередньої квитанції на суму 24,65 грн та квитанцію про доплату різниці авансового внеску в сумі 42,12 грн. 27.03.2018 державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, так як на виконання пред'явлено виконавчий документ та пред'явлено квитанції про сплату авансового внеску у сумі 66,77 грн, при перевірці надходження встановлено, що на авансовий рахунок відділу зараховано лише 42,12 грн, тому кошти авансового внеску не в повному обсязі зараховані на спеціальний рахунок відділу. Авансовий внесок у сумі 42,12 грн повернуто стягувачу на її рахунок згідно платіжного доручення №78. 11.04.2018 повторно пред'явлено виконавчий документ до виконання стягувачем, але 13.04.2018 державний виконавець виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, та зазначив про те, що на виконання пред'явлено виконавчий документ про стягнення коштів у сумі 3339,19 грн та пред'явлено квитанції про сплату авансового внеску в сумі 66,77 грн, від 21.02.2018 та 21.03.2018 при перевірці надходження встановлено, що на авансовому рахунку відділу кошти відсутні , так як зазначені кошти були повернуті стягувачеві при попередньому поверненні виконавчого документа без виконання. До виконавчого документу не додано заяву про прийняття виконавчого документу до виконання. 04.05.2018 стягувачем пред'явлено виконавчий документ до відділу на виконання та на підтвердження сплати авансового внеску додано дублікати квитанції від 21.02.2018 та 21.03.2018. Вважає, що в поданій скарзі не обґрунтовано порушення прав боржника з боку державного виконавця та не підтверджено це належними та допустимими доказами.

Заінтересовані особи ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у Сумській області, будучи своєчасно повідомленими про день та час розгляду скарги, в судове засідання не з'явилися.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши думку державного виконавця, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.11.2017, зміненим постановою апеляційного суду Сумської області від 01.02.2018 по справі №583/2386/17, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 2106 грн 42 коп та у відшкодування фактично понесених судових витрат за надання правової допомоги 1232 грн 77 коп.

16.02.2018 Охтирським міськрайонний судом Сумської області видано виконавчий лист з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

ОСОБА_1 звернулася до Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області із заявою про примусове виконання судового рішення. До заяви додано квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 24,65 грн.

07.03.2018 державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області Максаковою А.М. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, в зв'язку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску в розмірі 2% від загальної суми боргу, копія якого була направлена на адресу стягувача.

Розпорядженням №55928825 державного виконавця від 19.03.2018, грошові кошти, що надійшли 21.02.2018 від ОСОБА_1 в сумі 24,56 грн на рахунок для зарахування коштів виконавчого провадження перераховано на рахунок стягувача, як повернення авансового внеску стягувачу, що підтверджується також платіжним дорученням №75 від 19.03.2018.

20.03.2018 ОСОБА_1 повторно звернулася до Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області із заявою про примусове виконання судового рішення, до якої додані дублікат квитанції про сплату авансового внеску в розмірі 24,65 грн. та квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 42,12 грн.

Повідомленням державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області від 27.03.2018 виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання в зв'язку з тим, що при перевірці надходження встановлено, що на авансовий рахунок відділу зараховано лише 42,12 грн, тому кошти авансового внеску не в повному обсязі зараховані на спеціальний рахунок відділу.

Розпорядженням державного виконавця №56051014 від 28.03.2018, грошові кошти, що надійшли 21.03.2018 від ОСОБА_1 в сумі 42,12 грн на рахунок для зарахування коштів виконавчого провадження, повернуті стягувачу, як повернення авансового внеску стягувачу, що підтверджується платіжним дорученням №78 від 30.03.2018.

13.04.2018 повідомленням державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання в зв'язку з тим, що при перевірці надходження встановлено, що на авансовому рахунку відділу кошти відсутні, так як зазначені кошти повернуті стягувачеві при попередньому поверненні виконавчого документа без виконання. До виконавчого документа не додано заяву про прийняття виконавчого документа до виконання.

Як вбачається із скарги ОСОБА_1 не погоджується із прийнятими рішення державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області, посилаючись на те, що пеня за несвоєчасну сплату аліментів виступає способом забезпечення виконання обов'язку щодо утримання дитини у виді аліментів та мірою відповідальності у разі невиконання чи неналежного виконання обов'язку сплачувати аліменти. Тому стягувач звільняється від сплати авансового внеску на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, з такими висновками заявника погодитись неможливо, з наступних підстав.

Порядок виконання рішень судів визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Так, зі змісту виконавчого листа №761/2386/17, вбачається, що рішенням, за яким його видано, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 2106,42 грн та у відшкодування фактично понесених судових витрат за надання правової допомоги 1232,77 грн.

Частина 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» містить чіткий перелік осіб, що звільнені від сплати авансового внеску, зокрема, стягувачі за рішеннями про стягнення аліментів, однак не пені за прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'заний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Враховуючи, що пеня є видом неустойки, а відтак має іншу правову природу, аніж аліменти, висновок заявника, що вона є звільнена від сплати авансового внеску у розумінні ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» є помилковим.

Відповідно до частини 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Ч. 2 розділу ІІІ зазначеної інструкції визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону та у разі виконання рішення Європейського суду з прав людини. На кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувачем подається окрема заява про примусове виконання рішення.

Тобто, при подачі кожного виконавчого документу на примусове виконання стягувач повинен сплачувати авансовий внесок, за відсутності підстав для звільнення від його сплати, що спрямовується на організацію та проведення виконавчих дій щодо кожного конкретного виконавчого документу та конкретного боржника. В даному випадку при подачі виконавчого документа та заяви до них не було додано відповідного платіжного документу про сплату авансового внеску, а тому суд дійшов виснову, що державний виконавець діяв в рамках положень Закону України «Про виконавче провадження» та підстав для задоволення скарги не вбачається.

Авансовий внесок, що був сплачений ОСОБА_1 згідно квитанцій від 21.02.2018 в розмірі 24,65 грн та від 21.03.2018 в розмірі 42,12 грн були повернуті стягувачу, що підтверджується платіжними дорученнями від 19.03.2018, від 30.03.2018.

Крім того, заявницею до скарги під час її подання та судового розгляду на підтвердження обставин, на які остання у ній посилається як на підставу своїх вимог про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо неповернення їй коштів, сплачених як авансовий внесок, не додано будь-яких доказів.

За таких обставин, державний виконавець діяв в межах законну та наданих йому повноважень, а відтак правомірно повернув виконавчий документ стягувачу на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», тому скарга в частині вимог щодо визнання незаконним та скасування повідомлень про повернення виконавчого документа, а також зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайсуд протягом пятнадцяти днів з часу складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 20 серпня 2018 року.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області В.М. Ільченко