Справа № 140/1754/18
Пров. № 2/140/877/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

20.07.2018 року м. Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Царапора О.П. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради, Немирівського району про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

В Немирівський районний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради, Немирівського району про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У своїй заяві позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_2 померлого 21.05.2010 року, у звязку з тим, що строк ним був пропущений з поважних причин.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 23Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року- свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Однак, позивач не зазначає докази на підтвердження звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою та відмови нотаріуса у вчинені нотаріальної дії (вмотивованої постанови).

У матеріалах позову позивачем долучено лише відповідь державного нотаріуса ОСОБА_3 щодо розгляду заяви позивача про відкриття спадкової справи.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Але в супереч вимогам закону позивачем у позові нечітко визначено статус особи відповідача, а саме не наведено доказів, чи є відповідач учасником даних правовідносин та чому саме позов предявлено до цієї особи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, позивачем у позовній заяві не вказано ідентифікаційний код юридичної особи - відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З огляду на завірені належним чином копії суддя, встановив, що усі копії завірені належним чином за підписом адвоката ОСОБА_4

Однак, у матеріалах позову відсутні докази того, що адвокат ОСОБА_4 підтверджує свої повноваження відповідним документом, а саме довіреністю, чи посвідченням довіреності від імені позивача, або інших правовстановлюючих документів, які до позову не додано.

Відповідно до ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «Креуз проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Отже ЦПК України містить безумовний обовязок особи, яка діє від імені позивача надати оригінал довіреності. Саме в такий спосіб держава забезпечує можливість належної перевірки повноважень особи, яка звернулась з позовом до суду.

Враховуючи, що представник позивача не наділений правом у відповідності до чинного законодавства засвідчувати вірність копії документу його оригіналу, тож ксерокопії документів для підтвердження повноважень особи, якою засвідчені копії документів від імені позивача, не можуть бути прийняті судом, адже це прямо суперечить вимогам ЦПК України. Повноваження щодо засвідчення вірності копій документів їх оригіналам належить нотаріусам або іншим особам, яким такі повноваження надані законами.

Враховуючи вищевикладене, особою, яка завірила копії документів, належним чином своїх повноважень на вчинення таких дій від імені та в інтересах позивача не підтверджено, належних документів не надано, оскільки у матеріалах позову наявна довіреність згідно з якою позивач уповноважує ОСОБА_5 представляти його інтереси в суді, тому суд наголошує позивачу визначитися із його представником та підтвердити хто є його представником ОСОБА_5 чи ОСОБА_4

Довіреність має бути надана в оригіналі. Оригінал довіреності може бути повернутий представнику після залучення до справи її копії, засвідченої суддею.

Позовна заява не відповідає зазначеним вимогам.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цьогоКодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новоселівської сільської ради, Немирівського району про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, залишити без руху, запропонувавши усунути недоліки у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали, надавши належно оформлену заяву.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.П. Царапора