МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________
Номер провадження №2/521/3618/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м.Одеса

Малиновський районний суду м. Одеси у складі

судді - Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2015 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із вищевказаним позовом.
Справа розглядається судом неодноразово, вирішити спір мирним шляхом позивач відмовився.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що будівля АДРЕСА_1 є військовим майном, яке знаходиться на балансі позивача та перебуває у відповідальній експлуатації.
Відповідачі незаконно проживають у кімнаті площею 20,3 кв.м. спірної будівлі, яка є казармою, самовільно переобладнали її для проживання, не є військовослужбовцями, ордер на вселення їм не надавався, місце їх проживання зареєстровано за іншою адресою.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, пославшись на положення статті 391 ЦК України, за якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном та просив суд усунути перешкоду у користуванні власністю шляхом виселення відповідачів.
Відповідач ОСОБА_1 , яка є законним представником відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні обставини незаконного проживання у спірному приміщені визнала, однак, просила у позові відмовити через незадовільні умови проживання за адресою реєстрації в АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином через свого законного представника відповідача ОСОБА_1 (поштове повідомлення №860).

Третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №851), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

Третя особа Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №843), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

Дослідивши матеріали справи та наявні докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що будівля №2 військового містечка № НОМЕР_2 по АДРЕСА_3 відповідно до Наказу начальника Одеського гарнізону Міністерства оборони України від 18.06.2012 року №3 є військовим майном.
Згідно цього наказу та генерального плану спірне приміщення є нежитловим (казарма).
На час розгляду справи відповідачі фактично користуються кімнатою площею 20,3 кв.м. спірної будівлі, самовільно переобладнали її для житла, у списках особового складу військовослужбовців, працівників ЗСУ військової частини не перебувають, не є членами сім ї військовослужбовця, який правомірно б набув право на проживання у спірному приміщенні, ордер на вселення ніколи не отримували, за спірною адресою не зареєстровані.

Вищевказані обставини підтверджуються довідками командира військової частини, визнані відповідачем ОСОБА_1 в процесі розгляду справи.

Так, ОСОБА_1 пояснила суду, що вселилась разом із донькою ОСОБА_2 до будівлі №2 військового містечка № НОМЕР_2 по АДРЕСА_3 , де співмешкала без шлюбу із військовослужбовцем, розуміє відсутність законних підстав для проживання, можливість настання негативних наслідків для неї та доньки у вигляді необхідності звільнення приміщення, має реєстрацію місця проживання в АДРЕСА_4 .
Так, розглядаючи спір в межах позовних вимог, суд виходить з наступного :
Право на захист цивільних прав та інтересів виникає у особи у разі його порушення, невизнання, оспорювання (ст. 15 ЦПК України).
За загальним правилом вимоги повинні відповідати ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес способом, встановленим договором або законом.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
З матеріалів справи вбачається, що спірне приміщення не є зареєстрованим у встановленому порядку як гуртожиток.
Так, відповідно до ст. 6 ЖК України для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків надаються жилі приміщення.
За ст. 118 та 121 ЖК України, для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього, на підставі рішення адміністрації підприємства, установи можуть надаватись службові жилі приміщення.
За положеннями ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління.
Порядок надання службового житла для тимчасового проживання військовослужбовцям визначено Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від ЗО листопада 2011 № 737.
Так, на час звернення до суду з позовом відповідачі не є військовослужбовцями, у трудових відносинах з військовою частиною НОМЕР_1 не перебувають.
Спірне приміщення військової академії як гуртожиток чи інше житлове приміщення в органах місцевого самоврядування у встановленому законом порядку не зареєстровано, тобто не може бути житлом фізичної особи у розумінні як Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», так і ст. 379 ЦК України, оскільки приміщення адміністративної будівлі не призначені для постійного проживання в них.
Незручні умови проживання відповідачів за адресою реєстрації не можуть бути законною підставою їх правомірного проживання у спірному приміщені.
Оскільки суд дійшов висновку про відсутність законних підстав проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спірному нежитловому приміщенні, яке є військовим майном та знаходиться на балансі академії, позовні вимоги позивача є обґрунтованими.

Керуючись Главою 9 Розділу 3 ЦПК України, ст.ст. 352, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні військовою частиною НОМЕР_1 права користування майном шляхом виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з приміщення №35А будівлі №2 військового містечка № НОМЕР_2 по АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України:

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 19.10.2018 року