Постанова

Іменем України

04 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 404/4453/16-ц

провадження № 61-24774 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), ГулькаБ. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»,

представник відповідача - Слюсар ОлександрВолодимирович,

третя особа - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2016 року у складі судді Галагана О. В. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Франко В. А., Потапенка В. І., Черненка В. В.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (далі - ОКВП «Дніпро-Кіровоград»), третя особа - ОСОБА_7, про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 грудня 2015 року належний йому на праві власності автомобіль Toyota RAV 4, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_8, рухаючись по вул. Ж. Революції на перехресті з вул. Шатила у м. Кіровограді заднім лівим колесом потрапив у каналізаційний люк, який був відкритий. Внаслідок цього - вищевказаний автомобіль зазнав ушкоджень ходової частини заднього лівого колеса.

16 грудня 2015 року вказаний автомобіль за допомогою евакуатора було відтранспортовано до ТОВ «Мотор-Олві» для проведення відновлювального ремонту, за що сплачено 44 762 грн.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 140 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» 45 262 грн завданої майнової шкоди, із врахуванням витрат на транспортування евакуатором автомобіля у розмірі 500 грн та 5 000 грн на відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» на користь ОСОБА_4 45 262 грн в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, 1 300 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota RAV 4, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_8, який належить на праві приватної власності ОСОБА_4, відбулось в результаті неналежного утримання кришки люка оглядового колодязя каналізаційної мережі КВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград», відповідальним за технічне обслуговування каналізаційних мереж вказаного підприємства у м. Кропивницький є начальник служби водовідведення вказаного підприємства - ОСОБА_7, який не забезпечив утримання в належному технічному стані каналізаційної комунікації, а саме кришки люка оглядового колодязя. Він свою вину не спростував.

Керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, обсягу завданої шкоди, суд першої інстанції визначив стягнути з відповідача 1 300 грн на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відхилено.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2016 року залишено без змін.

Погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Апеляційний суд зазначив, що каналізаційний колодязь, який розташований на проїзній частині перехрестя по вул. Ж. Революції та вул. Шатила у м. Кіровограді утримувався відповідачем не у відповідності з ДСТУ 3587-97 і ГОСТ 3634, а тому шкоду майну позивача завдано внаслідок неналежного виконання комунальним підприємством своїх обов'язків із своєчасного і якісного виконання експлуатаційних робот з утримання дороги і каналізаційної мережі. Розмір майнової шкоди позивачем доведено, а суд першої інстанції мотивував свій висновок.

У касаційній скарзі ОКВП «Дніпро-Кіровоград», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4

Касаційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи суди попередніх інстанцій невірно прийняли за належний доказ розміру завданого збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди рахунок-фактуру та квитанцію на його оплату, оскільки визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, яка при розгляді вказаної справи не застосовувалась.

Також зазначає, що позивач не був учасником дорожньо-транспортної пригоди, що свідчить про те, що позивач вказаним транспортним засобом не користувався. Отже, вказана дорожньо-транспортна пригода не могла вплинути на його ритм життя.

Учасники справи відзив на касаційну скаргу не подали.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено судами з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з положенням статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судами встановлено, що 15 грудня 2015 року належний ОСОБА_4 на праві власності автомобіль Toyota RAV 4, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_8, рухаючись по вул. Ж. Революції на перехресті з вул. Шатила у м. Кіровограді заднім лівим колесом потрапив у каналізаційний люк, який був відкритий. Вказана подія відбулась в результаті неналежного утримання кришки люка оглядового колодязя каналізаційної мережі КВКГ ОКВП «Дніпро-Кіровоград», відповідальним за технічне обслуговування каналізаційних мереж вказаного підприємства у м. Кропивницький є начальник служби водовідведення вказаного підприємства ОСОБА_7

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 15 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 140 КУпАП.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України 2004 року вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що внаслідок неналежного виконання комунальним підприємством своїх обов'язків зі своєчасного і якісного виконання експлуатаційних робот з утримання дороги і каналізаційної мережі майну позивача завдано шкоду.

Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій невірно прийняли за належний доказ розміру завданого збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригодирахунок-фактуру та квитанцію на його оплату, оскільки визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, не можуть бути прийняті судом з огляду на таке.

Згідно зі статтею 10 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Частиною першою статті 57 ЦПК України 2004 року передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог позивач надав письмові докази розміру майнової шкоди. Відповідач під час розгляду справи не скористався своїми процесуальними правами щодо надання інших доказів вартості матеріальних збитків, завданих автомобілю позивача під час дорожньо-транспортної пригоди, та не спростував наданий позивачем рахунок оплати ремонтних робіт від 28 грудня 2015 року № вс-0002821 у розмірі 44 762 грн, не заявляв клопотання про проведення відповідної експертизи.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суди попередніх інстанцій, керуючись статтями 23, 1167 ЦК України, виходили із засад справедливості, добросовісності та розумності, оскільки пошкодження транспортного засобу призвело до додаткових зусиль необхідних для того, щоб відновити автомобіль, який належить позивачу на праві приватної власності.

Верховний Суд встановив, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають. Інші доводи заявника спрямовані на зміну оцінки доказів, що здійснена судами попередніх інстанцій та перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції, не може бути здійснене цим судом під час перегляду оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І.Гулько

Ю. В.Черняк