АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/19313/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/5835/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року ухваленого під головуванням судді Колесник О.М., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа Національне антикорупційне бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що він є власником автомобіля НОМЕР_1.

24 квітня 2016 року приблизно о 17 год. 40 хв. біля житлового будинку АДРЕСА_1 неповнолітні особи, катаючись на велосипеді не впорались з керуванням та допустили падіння на належний позивачу автомобіль, внаслідок чого було пошкоджено лакофарбне покриття з вм'ятинами правого боку автомобіля, а саме було пошкоджене праве переднє крило, праві передні двері та праві задні двері.

Під час вказаної події разом з неповнолітніми знаходився їх батько - ОСОБА_1, який відмовився відшкодувати шкоду, тому про зазначену подію позивач повідомив Дарницьке управління поліції в місті Києві. За результатами розгляду заяви працівниками поліції було встановлено, що 24 квітня 2016 року о 17 годині 40 хвилин, неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 катаючись на власному велосипеді, внаслідок власної необережності пошкодила належний позивачу автомобіль НОМЕР_2, а саме лако-фарбне покриття правого боку автомобіля: праве переднє крило, праві передні двері та праві задні двері.

За висновком товарознавця у складеному звіті № 5194 проведено визначення матеріального збитку пошкодженого автомобіля в розмірі 13141.50 грн. за проведення звіту позивач сплатив 1000 грн.

Внаслідок пошкодження майна та відмови у його відшкодуванні, позивачу було завдано моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1178 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь із відповідачів солідарно 13141 грн. 50 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди, 1000 грн. витрат на проведення оцінки пошкодженого майна, 1000 грн. відшкодування завданої моральної шкоди, а також просив стягнути судовий збір. Оскільки відповідач ОСОБА_1 є прокурором Генеральної прокуратури України, позивач заявив третьою особою по справі Національне антикорупційне бюро України. (т. 1 а.с. 2-6)

Відповідач ОСОБА_1 подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що висновки працівників поліції є суб'єктивними, які не відповідають матеріалам перевірки, зокрема не доведено, що діти відповідачів пошкодили належний позивачу автомобіль, схема пригоди і протокол огляду пошкодженого автомобіля складені без присутності відповідачів, належний позивачу автомобіль знаходився на непристосованій для стоянки автомобілів частині тротуару поблизу дитячого майданчику. Висновок інспектора поліції та копію звіту товарознавця вважав неналежними доказами, огляд автомобіля позивача провадився 29 серпня 2016 року, тобто більше ніж чотири місяці після пригоди, автомобіль на час огляду мав інші пошкодження, а оцінювач не досліджував механізм утворення пошкоджень. Правовідносини мають бути врегульовані за нормами ст. 1187 ЦК України, оскільки велосипед є транспортним засобом, проте позивач на цю норму не посилався. Тому, вимоги про відшкодування матеріальної і моральної шкоди вважав необґрунтованими, недоведеними та таким, що задоволенню не підлягають.(т. 1 а.с. 78-81)

Представник третьої особи зазначив, що ухвалення судового рішення по цій справі не вплине на права та обов'язки третьої особи і просив розглянути справу за його відсутності.(т. 1 а.с. 61-63)

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 13 141,50 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої малолітньою дитиною, 1000 грн. вартості складання звіту №5194 про визнання вартості матеріального збитку, 551,21 грн. судового збору в частині позовних вимог майнового характеру, а всього 14 692,71 грн. В задоволенні частини позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про відшкодування 1000 грн. моральної шкоди, завданої малолітньою дитиною, 551,20 грн. судового збору в частині позовних вимог немайнового характеру відмовлено. (т. 1 а.с.171, 173-177)

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність і необґрунтованість рішення суду, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначив, що суд неповно з'ясував обставини справи, не врахував обставин та доводів, які викладені на обґрунтування заперечень проти заявленого позову та дійшов помилкових висновків по справі. Вважав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження понесених збитків, а також не доведено наявності причинного зв'язку між шкодою і діями дитини відповідачів.(т. 1 а.с.184-194)

Апеляційні скарги від інших осіб, які беруть участь у справі на вказане рішення суду не надходили.

Зважаючи наположення пункту8 частини1 РозділуХІІІПерехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити, позивач ОСОБА_2 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Відповідачка ОСОБА_3 була сповіщена врученням повістки її чоловіку - ОСОБА_1, цього останній не заперечував в суді апеляційної інстанції про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. (т. 1 а.с. 249а-250 т. 2 а.с. 1)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_1.(т. 1 а.с. 7 т. 2 а.с. 15)

24 квітня 2016 року позивач звернувся до Дарницького управління поліції в місті Києві із заявою про пошкодження належного йому автомобіля.(т. 1 а.с. 87-89)

За матеріалами перевірки, висновком інспектора сектору у складі відділу Дарницького УП ГУНП України в м. Києві від 05 травня 2016 року, 24 квітня 2016 року о 17 год. 40 хв., неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, катаючись на власному велосипеді поблизу будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок власної необережності пошкодила автомобіль НОМЕР_2, а саме лакофарбову поверхню правого переднього крила, правих передніх та задніх дверцят, який належить гр.. ОСОБА_2 на праві приватної власності. (т. 1 а.с. 39, 87-97)

За змістом вищевказаного висновку та повідомлення начальника управління Дарницького УП ГУНП України в м. Києві в ході відпрацювання заяви ОСОБА_2 серед інших обставин було встановлено, що автомобіль НОМЕР_2 знаходився на не охоронюваній стоянці. (т. 1 а.с. 98)

За повідомленням начальника управління Дарницького УП ГУНП України в м. Києві від 30 грудня 2017 року, на запит суду першої інстанції щодо надання копій матеріалів за зверненням ОСОБА_2, 06 березня 2017 року начальником сектору дільничих офіцерів поліції Дарницького УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Сочкою Р.І. запитувані матеріали (ЄО 29319 від 24.04.2016) були вилучені та на час отримання запиту суду до архіву СІАП Дарницького УП ГУНП у м. Києві не повернуті.

За висновком товарознавця СПД ОСОБА_6» у складеному звіті № 5194 проведено визначення матеріального збитку пошкодженого автомобіля в розмірі 13141.50 грн. за проведення звіту позивач сплатив 1000 грн.(т. 1 а.с. 9-38)

Відповідно ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи,- якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

За роз'ясненнями, що містяться в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. N 6 &q?ну;Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди&q?да; (зі змінами та доповненнями), суд касаційної інстанції роз'яснив, що за шкоду, заподіяну неповнолітнім, який не досяг 15 років, несуть відповідальність перед потерпілим його батьки, а у відповідних випадках - навчальні заклади.

При цьому слід мати на увазі, що батьки несуть майнову відповідальність у випадках, коли шкода, заподіяна неповнолітнім, є наслідком нездійснення за ним контролю, неналежного виховання або неправильного використання щодо них своїх прав; навчальні заклади несуть майнову відповідальність за шкоду, якщо вона виникла внаслідок нездійснення ними належного контролю за неповнолітнім у час знаходження його під їхнім наглядом.

Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч. 1 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей.

Відповідно до частини 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Зважаючи на положення ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На пропозицію колегії суддів, до апеляційного суду не надано доказів притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за неправильне паркування належного йому автомобіля і сторони не заперечували, що адміністративний протокол відносно ОСОБА_2 не складався.

Вищевказаний висновок інспектора сектору у складі відділу Дарницького УП ГУНП України в м. Києві від 05 травня 2016 року, затверджений начальником Дарницького управління поліції ГУНП України в місті Києві, та встановлені ним обставини, зокрема те, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, катаючись на власному велосипеді поблизу будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок власної необережності пошкодила автомобіль НОМЕР_2, який знаходився на не охоронюваній стоянці і належить позивачу, будь-якими іншими об'єктивними доказами не спростований і в установленому порядку не скасований.

Аналізуючи встановлені у справі обставини та вимоги закону, суд першої інстанції дійшов правильно висновку, що шкода, завдана з необережності малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час катання на велосипеді за відсутності контролю з боку її батьків ОСОБА_1 і ОСОБА_3, які б мали забезпечити безпечне катання дитини на велосипеді і унеможливити пошкодження належного позивачу автомобіля, повинна бути відшкодована батьками дитини, які є відповідачами у справі.

Оскільки за обставинами справи встановлено, що шкода завдана малолітньою дитиною автомобілю позивача який знаходився на не охоронюваній стоянці, колегія суддів відхилила доводи апелянта, що суд першої інстанції мав керуватись Правилами дорожнього руху та неправильно застосував норми ЦК України.

З цих підстав колегія суддів відхилила доводи апелянта про наявність в діях позивача адміністративного правопорушення у зв'язку із неправильним паркуванням належного йому автомобіля.

Оскільки до суду надані докази, що перереєстрація автомобіля позивача проведена 16 липня 2016 року у зв'язку із встановленням на автомобілі газового обладнання, колегія суддів відхила доводи апелянта про неналежність позивачу вищевказаного автомобіля на час заподіяння останньому шкоди.(т. 2 а.с. 15)

Посилання апелянта на факт проведення досудового розслідування та матеріали кримінальної справи за заявою ОСОБА_3 про заподіяння останній тілесних ушкоджень не мають правового значення, оскільки не стосуються предмету доказування по цій цивільній справі.(т. 1 а.с. 82-86, 99-107, 149-159 т. 2 а.с. 2-7)

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про відшкодування грошової компенсації спричиненої моральної шкоди сторони не оскаржували.

Проте, покладення на відповідачів солідарного зобов'язання щодо сплати судового збору не можна визнати обґрунтованим, тому в цій частині рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року - скасувати в частині солідарного стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551,21 грн. судового збору в частині позовних вимог майнового характеру і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути на користь ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3:

- із ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 - 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. судового збору за розгляд справи районним судом;

- із ОСОБА_3 - 275 (двісті сімдесят п'ять) грн.. 60 коп. судового збору за розгляд справи районним судом

В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 17 вересня 2018 року.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова