Провадження № 2/484/295/18
Справа № 484/4273/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого: судді Шикері І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Туркалової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, третя особа Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» про зняття арешту з майна

в с т а н о в и в:

08 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що рішення суду про стягнення з неї на користь третьої особи заборгованості в розмірі 14671,45 грн. нею повністю виконане, а державним виконавцем не дотримано норм чинного законодавства щодо зняття арешту з належного їй майна.

Одночасно із поданнням позовної заяви звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі.

Первомайський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головоного територіального управління юстиції в Миколаївській області просив розгляд справи проводити без представника відділу ДВС на розсуд суду.

Третя особа Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" надало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить про задоволення позову в зв'язку з повним виконанням рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заяви сторін та відзив третьої особи, матеріали справи № 1421/3547/12, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 17 липня 2012 року Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій"звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 14671,45 грн. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2012 року в задоволенні позову було відмовлено. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 05 грудня 2012 року вказане рішення суду І інстанції було скасовано й ухвалено нове про повне задоволення позову. 09 квітня 2013 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення Апеляційного суду. 27 травня 2013 року у виконавчому провадженні № 38120492 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" заборгованості в розмірі 14671,45 грн., постановою головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Бойченко Є.О. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1. Дане виконавче провадження закінчено 20 листопада 2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» через відсутність у боржника майна та повернуто виконавчий документ стягувачу. На даний час матеріали виконавчого провадження знищені у зв'язку з закінченням строку давності зберігання архівних справ.

В силу ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту.

Законодавством передбачена можливість звернення з позовом про зняття арешту, накладеного державним виконавцем лише у двох випадках: з таким позовом має право звернутися особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, а також заставодержатель у разі накладення арешту на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. В обох цих випадках суб'єкти звернення з таким позовом не є стороною виконавчого провадження.

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Вимоги інших осіб (не сторін виконавчого провадження) щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Разом з тим, ст. 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В силу ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права та інтересу у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Судом встановлено, що позивачка є боржником у виконавчому провадженні, а третя особа - стягувачем, для задоволення вимог якого накладено арешт на майно боржника.

Законом не передбачена можливість зняття арешту із зазначених позивачкою підстав як стороні виконавчого провадження, у зв'язку з чим помилковою є думка третьої особи та позивачки про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, в задовленні позову слід відмовити, оскільки позивачкою обраний неналежний спосіб захисту порушеного права.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, понесені позивачкою судові витрати у праві слід віднести за її рахунок.

Керуючись ст.ст. 259,263,264,265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити в задовленні позову.

Відмовити ОСОБА_1 в задовленні позову до Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, третя особа Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» про зняття арешту з майна.

Судові витрати у справі віднести за рахунок ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

СУДДЯ :