Справа № 171/621/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2018 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі : головуючого судді Семенової Н.М.

секретаря судового засідання Ровної Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватної виробничої фірма «Агроцентр» про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 червня 2009 року між ОСОБА_2 та Відповідачем, було укладено договір оренди землі без номера, який був зареєстрований в Апостолівському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» від 10 червня 2010 року про, що у державному реєстрі вчинено запис №29. Згідно акту прийняття - передачі земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 надала відповідачу у строкове платне користування належну їй на праві приватної власності земельну ділянку, загальною площею 6,1597га, яка належала їй на праві державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ДП№077742, виданого на підставі рішення 17 сесії ХХІІІ скликання Михайлівської сільської ради народних депутатів №9 від 29 травня 2001 року, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер -04-014-0089.

22 грудня 2012 року померла ОСОБА_2 Згідно свідоцтва про право спадщини за заповітом від 16 грудня 2013 року, виданого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, ОСОБА_1 є спадкоємицею на майно померлої ОСОБА_2 Спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки, для ведення товарно - сільськогосподарського виробництва площею 6,1597га в межах згідно з планом розташованої та території Михайлівської ради Апостолівського району Дніпропетровської області. Таким чином, вона як спадкоємиця до якої перейшли права та обовязки орендодавця та орендар за договором оренди, зобовязаний виконувати умови договору оренди. Однак Відповідачем в порушення умов договору оренди землі з 2015 року не виконуються умови договору, а саме не сплачується орендна плата, що в свою чергу є систематичним та суттєвим порушенням умов договору. З 2015 року вона неодноразово в усній формі зверталася до Відповідача з вимогою про оплату орендної плати за 2015-2017 роки, але ні відповіді ні орендної плати сплачено не було. Таким чином заборгованість Відповідача по орендній платі за 2015-2017 року становить: 7500кг зерна фуражного; 300кг- насіння соняшника, 150кг-муки. Крім того, договором оренди земельної ділянки передбачено, що у разі невнесення орендарем орендної плати у строки, визначені договором оренди, сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожний день прострочення. На підставі цього, просить суд розірвати договір оренди землі укладеного між ОСОБА_2 та ПВФ «Агроцентр», стягнути заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2015-2017 роки, стягнути пеню за затримку розрахунку орендної плати та стягнути на її користь судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала клопотання про розгляд справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві, та просить їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, та просять відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Мотивуючи тим, що 01 червня 2009 року між орендодавцем ОСОБА_2 та відповідачем, як орендарем, був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Михайлівської сільської ради, площею 6,160га, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності за землю. Договір був зареєстрований в Апостолівському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК» 10 червня 2010 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис. ОСОБА_1 стала спадкоємицею згідно свідоцтва на спадщину за заповітом від 16 грудня 2013 року. Відповідач неодноразово звертався до ОСОБА_1 з проханням укласти угоду до договору оренди про зміну сторони договору, про внесення змін до договору стосовно збільшення орендної плати, але вона безпідставно ігнорувала дані пропозиції. В той же час, ОСОБА_1 звернулась до ПВФ «Агроцентр» із письмовою заявою стосовно отримання орендної плати в грошовій формі. Так, нею була отримана орендна плата за 2013 та 2014 роки. ОСОБА_1 з метою отримання орендної плати за 2015-2017 роки до Відповідача не зверталась. Умовами договору оренда землі, які достовірно відомі ОСОБА_1 передбачено, що орендна плата виплачується в натуральній формі на умовах поставки франко-склад Орендаря, що означає, що Орендодавець отримує продукцію на складі Орендаря і вивозить її зі складу своїм або найманим транспортом. ОСОБА_1 не надала будь-яких доказів, які підтверджують, що вона прибула на склад Орендаря з транспортом для отримання продукції, або замовила транспорт Орендаря для перевезення продукції і їй було в цьому відмовлено, також не надала доказів, що вона зверталась до відповідача з письмовою заявою про отримання орендної плати в грошовій формі, і що їй в цьому було відмовлено. До того ж, протягом всього часу ОСОБА_1 жодного разу не заявляла про порушення її прав як Орендодавця.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши сторони суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Нормами ст. 792 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до розділу «Орендна плата» Договору оренди землі від 01.06.2009 року, орендна плата є договірною та нараховується у грошовому виразі щороку. За користування вказаною в договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату у натуральній формі до 25 грудня поточного року.

В п.16 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі чітко регламентовано, що орендна плата переглядається за згодою сторін у разі: погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується відповідними документами; зміни умов господарювання, передбачених договором; в інших випадках передбачених законом.

Згідно п. 18 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі, у разі невнесення Орендарем орендної плати у строки, визначені цим договором, сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожен день прострочення.

Згідно п.29 г розділу «Інші права та обов'язки сторін» Договору оренди землі, Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно п.32 г розділу "Інші права та обов'язки сторін" Договору оренди землі, Орендар зобовязаний своєчасно сплачувати орендну плату.

Однак, в подальшому, орендар ПВФ «Агроцентр» в строки, в порядку та на умовах, що передбачені договором оренди землі від 01 червня 2009 року, не виконував своїх грошових зобов'язань щодо сплати орендної плати, згідно розділу «Орендна плата» даного договору та вимоги ст. 96 ЗК України, Закону України «Про оренду землі», в результаті чого виникла значна заборгованість за період з 2015 по 2017 роки.

За таких обставин, позивач звернулася до ПВФ «Агроцентр» з вимогою виплатити заборгованість по договору оренди за період користування земельною ділянкою, але до цього часу зобов'язання по орендній платі Відповідачем не виконані. Розмір орендної плати, незважаючи на умови договору оренди землі та зміну цін та інфляційних процесів з 2009 року жодного разу не переглядався Відповідачем, незважаючи на усні звернення позивачки.

Статтею 96 ЗК України встановлений обов'язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма кореспондується відповідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в розділу «Інші права та обовязки сторін» Договору оренди землі від 01.06.2009 року.

Однак відповідач порушив свої зобовязання щодо своєчасності та розрахунку за користування земельною ділянкою за 2015-2017 роки та відповідно нехтує терміном зазначеним в розділі «Орендна плата» Договору оренди землі від 01.06.2009 року, який є його істотною умовою. На сьогоднішній день відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування 2015-2017 роки належною позивачці земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів. До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за вказаний період вона від відповідача не отримувала.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов'язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.

Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент предявлення позову зобов'язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає 5 485,44гривні що підтверджується відповідною довідкою про нарахування та виплату орендної плати ОСОБА_1 згідно договору оренди землі від 01.06.2009 року (а.с 18).

На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до розділу «Орендна плата» Договору оренди землі від 01.06.2009 року, встановлено обов'язок Відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 25 грудня поточного року. В зв'язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою за весь період оренди з 2015 по 2017 рік, є невиконанням обов'язків ПВФ «Агроцентр», передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 52 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання договору оренди землі від 01 червня 2009 року, зареєстрованого 10 червня 2010 року в Апостолівському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі зазначено запис за № 29.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610. 611 ЦК України, порушення зобов'язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є підставою для розірвання договору.

Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов'язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Як вже було зазначено, умовами розрахунків по договору оренди землі, укладеним між ОСОБА_2 та ПВФ «Агроцентр», було визначено виплату орендної плані в строк до 25 грудня поточного року. А отже, порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2015-2017 роки є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно ст. 610, 611 ЦК України є також підставою для розірвання договору оренди від 01 червня 2009 року, зареєстрованого за № 29. Дана земельна ділянка надана ОСОБА_2 для сільськогосподарського призначення, вона знаходиться на території Михайлівської сільської ради, площею 6,160га, та належала їй на підставі державного акту на право приватної власності за землю.

22 грудня 2012 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ 527083, виданого повторно 07 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №69 (а.с.12).

ОСОБА_1 стала спадкоємицею згідно свідоцтва на спадщину за заповітом від 16 грудня 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1946 (а.с.14).

ПВФ «Агроцентр» не виконує умови договору оренди від 01 червня 2009 року у частини сплати орендної плати, що в свою чергу є суттєвим порушенням умов договору. Заборгованість підтверджена довідкою про нарахування та виплату орендної плати ОСОБА_1 згідно договору оренди землі від 01.06.2009 року (а.с.18)

Згідно п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При погоджені з Відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, особа яка його укладала розраховувала на отримання необхідних їй грошових коштів або оплату в натуральній формі. А отже в зв'язку з порушенням строку сплати орендної плати, була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховувала при укладені договору оренди землі.

У відповідності зі ст. 611 ЦК України, та п. 18 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі за несвоєчасне внесення орендної плати, відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу 5485,44 грн., що в перерахунку на орендну плату в натуральній формі становить: 7500кг зерна фуражного; 300кг насіння соняшника, 150 кг муки, та пені що на сьогоднішній день складає 3830 грн. 44 коп.

В судовому засіданні встановлено, що 01 червня 2009 року між ОСОБА_2 та ПВФ «Агроцентр» укладено договір оренди землі без номеру, який був зареєстрований в Апостолівському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» 10 червня 2010 року, про що у державному реєстрі вчинено запис №29.

ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІV-ДП №077742 виданого на підставі рішення 17 сесії ХХІІІ скликання Михайлівської сільської ради народних депутатів №9 від 29 травня 2001 року, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер -04-014-0089.

Зазначену земельну ділянку вона згідно договору оренди землі, укладеного 01 червня 2009 року та зареєстрованого в Апостолівському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК» 10 червня 2010 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №29, передала в оренду строком на 10 років Приватній виробничій фірмі «Агроцентр».

Згідно до умов договору, відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 2189,80грн., протягом терміну дії договору, але не пізніше, як у строк до 25 грудня поточного року, або орендну плату в натурі: зерно фуражне 2500кг; соняшник 100кг; мука 1 мішок 50кг.

В п. 16 розділу «Орендна плата» Договору оренди землі чітко регламентовано, що орендна плата переглядається за згодою сторін у разі: погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується відповідними документами; зміни умов господарювання, передбачених договором; в інших випадках передбачених законом.

Однак, в порушення зазначених пунктів договору, орендар ПВФ «Агроцентр» в строки, в порядку та на умовах, що передбачені договором оренди землі від 01 червня 2009 року, не виконував своїх грошових зобов'язань щодо сплати орендної плати, в результаті чого виникла значна заборгованість з 2015 по 2017 роки.

ОСОБА_1 в усній формі звернулася до ПВФ «Агроцентр» з вимогою виплатити заборгованість по договору оренди за весь період користування земельною ділянкою, але до цього часу зобов'язання по орендній платі Відповідачем не виконані. Розмір орендної плати, незважаючи на умови договору оренди землі та зміну цін та інфляційних процесів з 2009 року жодного разу не переглядався Відповідачем.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV.

За змістом ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ст.ст.13,15 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір за яким орендодавець зобовязаний використовувати земельну ділянку у володінні і користуванні на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 цього ж Закону встановлено, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Разом з тим ЦК України містить окрему норму, яка регламентує саме договір найму земельної ділянки - це ст.792 ЦК України, яка регламентує спірні правовідносини та відсилає до спеціального законодавства в даній галузі права.

Згідно із пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 (№ в ЄДРСРУ 28310898).

З огляду на ту обставину, що відповідач не виплачує позивачці орендну плату за значний період з 2015 по 2017 рік - порушив умови договору, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору коли внаслідок завданої цим шкоди, друга сторона значною мірою позбавляється того на що вона розраховувала при укладенні цього договору. Однією з підстав істотного порушення розірвання договору оренди земельної ділянки є несплата орендарем земельної ділянки орендної плати.

З цього приводу у справі встановлено, що орендна плата відповідно до умов договору оренди земельної ділянки у строк передбачений п.п.8,9 не проводилась.

Аналіз встановлених обставин дають суду підстави дійти висновку, що в даному випадку, відповідач не виконував свого зобовязання по орендній платі у встановлений договором строки та використанню земельної ділянки, у звязку з цим позивач був позбавлений прибутку у вигляді орендної плати, на який він міг розраховувати укладаючи договір оренди земельної ділянки, що свідчить про істотність порушення його умов та є підставою для розірвання договору оренди.

Зазначене, виходячи із положень ст. 651 ЦК України та ст.41 Конституції України, про те, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, повністю відповідають захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт невиконання відповідачем ПВФ «Агроцентр» своїх зобовязань по несплаті підтверджується поясненнями представника позивача довідкою про нарахування та виплату орендної плати ОСОБА_1 згідно договору оренди землі від 01.06.2009 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку щодо стягнення заборгованості по орендній платі, пені за затримку розрахунку орендної плати за 2015-2017 роки складає зерно фуражне 7500кг; соняшник 300кг; мука 150кг, та пеня в розмірі 3830,44гривні. Наданий розрахунок відповідає вимогам закону.

З огляду на вище викладене, стягненню з ПВФ «Агроцентр» на користь ОСОБА_1 підлягає зазначена у розрахунку сума та орендна плата в натуральній формі.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1409,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватної виробничої фірма «Агроцентр» про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди земельної ділянки - задовольнити повністю.

Розірвати Договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 і Приватною Виробничою Фірмою «Агроцентр» укладений 01 червня 2009 року та зареєстрований 10 червня 2010 року у Апостолівському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» за № 29.

Стягнути з Приватної Виробничої Фірми «Агроцентр» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті орендної плати а саме:7500кг- зерна фуражного; 300кг-насіння соняшника, 150кг-муки, та пеню за затримку розрахунку орендної плати за 2015-2017 роки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 3 830,44гривні.

Стягнути з Приватної Виробничої Фірми «Агроцентр» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1409,60 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:ОСОБА_5