У Х В А Л А

09 січня 2018 року

м. Київ

справа № 404/2034/16-ц

провадження № 61-1758 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про повернення незаконно стягнутого боргу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 14 грудня 2017 року звернулася з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент подання скарги. Зокрема, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та касаційне провадження не може бути відкрите, оскільки у порушення вимог пункту 5 частини другої статті 326 ЦПК України в редакції Закону, чинного на момент подання скарги, заявником не визначено, в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Така вимога до змісту касаційної скарги висувається й чинним процесуальним законом - в пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України в редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Скаржник у своїй касаційній скарзі стверджує, що суди першої та апеляційної інстанцій розглянули справу поверхнево, не оцінили належним чином надані докази та прийшли до хибних висновків, що призвело до ухвалення незаконних рішень. Доводи касаційної скарги зводяться лише до незгоди скаржника із оцінкою судами нижчих інстанцій з доказами у справі.

Суд наголошує на тому, що під час визначення підстав касаційної скарги в частині доведення й обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права скаржник зобов'язаний врахувати визначені в законі межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені в чинній статті 400 ЦПК України. За вказаною нормою права під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Додатково судом враховано, що скаржником не дотримано вимог пунктів 2 та 3 частини другої статті 326 ЦПК України (в редакції Закону на момент подання касаційної скарги) - не вказано повне ім'я (найменування) особи, яка бере участь у справі.

Така ж вимога до форми касаційної скарги передбачена і чинним Цивільним процесуальним кодексом України - в пункті 3 частини другої статті 392 ЦПК України в редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

З огляду на невідповідність поданої скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, а також відповідно до пункту 11 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, враховуючи, що провадження за зазначеною скаргою не було відкрито, до цієї скарги мають бути застосовані правила статті 392 ЦПК України в редакції, чинній на цей момент.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 325, 326, 328 ЦПК України в редакції Закону від 18 березня 2004 року, статтями 185, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, СУД

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про повернення незаконно стягнутого боргу залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 09 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний