Провадження №2/428/2875/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням ,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, який мотивувала тим, що кім. №202 у буд. №3 по вул. Гоголя у м. Сєвєродонецьку Луганської області належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 На даний час у кім. №202 у буд. №3 по вул. Гоголя у м. Сєвєродонецьку Луганської області зареєстрована відповідач ОСОБА_2, 06.06.1949р.н. В кімнаті №202 у буд. №3 по вул. Гоголя у м. Сєвєродонецьку ОСОБА_2 не мешкає з липня 2017р. Майно, яке б належало ОСОБА_2 у кім. №202 у буд. №3 по вул. Гоголя у м. Сєвєродонецьку відсутнє. Відповідач ОСОБА_2 не сплачує квартирну плату та комунальні платежі, не утримує квартиру у належному стані. Особисто ОСОБА_1 будь-яких перешкод у проживанні ОСОБА_2 у зазначеній кімнаті не чинила. Реєстрація жильця, який не мешкає у квартирі та не приймає участі в її утриманні, також який не є членом родини позивача, є для нього перешкодою у вільному здійсненні права користування і розпорядження своєю приватною власністю. Тому, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом і просить суд усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження кімнатою №202 у будинку №3 по вулиці Гоголя у м. Сєвєродонецьку Луганської області шляхом визнання ОСОБА_2, 06.06.1949р.н., інн. такою, що втратила право користування кімнатою №202 у будинку №3 по вулиці Гоголя у м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала.

У звязку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.319, 321, 379, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. При цьому відповідно до ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії договору купівлі-продажу жилого приміщення у гуртожитку від 23.11.2017р. НМТ 154658, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4 за р.№1773, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № від 23.11.2017р. ОСОБА_1 є власником жилого приміщення у гуртожитку за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, буд.3, кім. 202. Відповідно до копії довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 22.11.2017р., виданої відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку від 22.11.2017р. за №14533 за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, буд. 3, кім.202 зареєстрована ОСОБА_2, 06.06.1949р.н.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу жилого приміщення у гуртожитку від 23.11.2017р. набула у власність кімнату №202, розташовану за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, буд. №3. За даною адресою залишилася зареєстрованою колишня власниця відповідач ОСОБА_2 Оскільки у відповідності до чинного законодавства України припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла має похідним втрату права користування даним житловим приміщенням колишнього власника житла, а також членів його сімї, у яких право користування є похідним від власника та припиняється разом з припиненням його права власності, то суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України , суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, 06.05.1965р.н., перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження кімнатою №202 у будинку №3 по вулиці Гоголя у м. Сєвєродонецьку Луганської області шляхом визнання ОСОБА_2, 06.06.1949р.н., інн НОМЕР_1 такою, що втратила право користування кімнатою №202 у будинку №3 по вулиці Гоголя у м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя