Справа № 236/3416/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Ткачова О.М.

при секретарі Грицай Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обєднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

02.10.18 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Обєднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 01.03.2018 в м. Лиман Донецької області та складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. З.Космодемянської, буд.13.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі(а.с.45).

Представник Обєднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області за довіреністю № 1 від 02 січня 2018 року ОСОБА_3, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій проти вимог позивача не заперечувала, просила ухвалити рішення на розсуд суду та справу розглянути без участі представника (а.с.48-49).

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав:

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-НО № 998156, помер батько позивача ОСОБА_4, після смерті якого, відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. З.Космодемянської, буд.13. Житловий будинок належав ОСОБА_4 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку. Договір посвідчено Краснолиманської нотаріальною конторою 04.07.1958 року за реєстром № 4291, зареєстровано в Словянському бюро технічної інвентаризації 16.10.1962 року за № 5252(а.с.10, 13-15).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( ст. 1220 ч.ч.1,2 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_4була його дружина ОСОБА_2 згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-НО № 484268, виданого 01.04.1983 року, актовий запис № 207 (а.с.24).

Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, ОСОБА_2, оскільки проживала з померлим ОСОБА_4Тна момент її смерті, що підтверджується довідкою Лиманської міської ради від 28.03.2018 року(а.с.21), фактично прийняла спадщину, однак, за життя не оформила своїх спадкових прав та 01.03.2018 року померла, що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії ІІ-НО № 018408(а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. З.Космодемянської, буд.13, яку фона фактично прийняла після смерті ОСОБА_4, але юридично не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) є донькою померлої ОСОБА_2, що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про її народження серії І-ЯР №665619, виданого 31.05.1957 року (а.с. 12), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 444240, виданого 01.10.1977 року, згідно з яким позивач змінила своє дошлюбне прізвище "Грабовська " на "Пустяк", актовий запис № 263 (а.с.12).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 як донька померлої ОСОБА_2 має право на спадкування у першу чергу.

Позивач звернулася до Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини однак, постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 15.09.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (а.с.23).

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно дост. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч.1, 3ст.1296 ЦК України).

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Незаконність набуття права власності позивачем на майно яке є предметом спору не встановлено.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач, у звязку, з тим, що померлою за життя на своє імя не було зареєстровано, відповідно до діючих правил, належне їй майно, позбавлена можливості іншим чином отримати документ, що засвідчує його право власності на це майно, і неотримання цього документу заважає йому володіти, користуватись та розпоряджатись майном яке нележить йому як спадок на власний розсуд, а отже його право оспорюється, і таким чином, на думку суду, повинен бути визнаний власником зазначеного майна, в судовому порядку, бо в судовому засіданні встановлено дійсну належність померлій ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. З.Космодемянської, буд.13, що є предметом спору.

Таким чином право позивача щодо визнання за ним права власності на це майно підлягає захисту, оскільки не визнання за ним права власності на зазначене майно, та не отримання відповідного документу, заважає йому володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Керуючись ст.ст.316, 319,328, 392, 1216,1258, 1261 ЦК України, ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Обєднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН-, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 01.03.2018 року, на житловий будинок, загальною площею 55,5 кв.м., в тому числі житловою 27,7 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, а саме: літня кухня(літера Б), який розташований за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. З.Космодемянської, буд.13(тринадцять).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційё1ної інстанції за наслідками

апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя -