У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., розглянувши заяву комунального підприємства Харківводоканал про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення з ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2017 року комунальне підприємство Харківводоканал звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 у сумі 6046,03 грн., а також судового збору у розмірі 800,00 грн.

Пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Вказана постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження орієнтує суди, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Із доданого до заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість у розмірі 6046,03 грн., утворилась за період, що виходить за межі позовної давності, а саме з 01.07.2013 року по 30.09.2017 року.

Разом з тим загальна позовна давність, передбачена ст. 257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, з урахування вищевикладеного та приймаючи до уваги, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, то у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент подачі заяви), суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно до п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України (в редакції з 15.12.2017 року), суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 165 ч.1, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі комунальному підприємству Харківводоканал судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення з ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Розяснити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її підписання. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -