Ухвала

12 січня 2018 року

м. Київ

справа № 214/6982/13-ц

провадження № 61-97 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою прокуратури Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 серпня 2017 року і ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - прокуратура Дніпропетровської області, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, суду, органів місцевого самоврядування, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга прокуратурою Дніпропетровської області подана 14 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року набрав чинності.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За змістом пункту тринадцятого частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, що діяла на час подання касаційної скарги, та абзацу другого пункту шостого Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, від сплати судового збору за позовами про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, звільняються виключно позивачі.

Стаття 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не поширюється на порядок сплати судового збору у цивільних справах.

Заявником оскаржуються судові рішення у частині майнової вимоги (стягнення втраченого заробітку) та немайнової вимоги (відшкодування моральної шкоди).

Виходячи із змісту підпункту сьомого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, що діяла на день подання касаційної скарги, та абзацу першого пункту двадцять першого Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги - незалежно від оспорюваної суми.

Із матеріалів касаційної скарги вбачається, що позов був поданий у вересні 2013 року і позовні вимоги містили одну майнову вимогу (про стягнення втраченого заробітку) і сім немайнових вимог (про визнання незаконними дій, про зобов'язання вчинити дії, про стягнення моральної шкоди).

Згідно з підпунктами першим, другим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, що діяла на час подання позову (вересень 2013 року), за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, а немайнового характеру - 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, що діяла на час подання позову (вересень 2013 року), за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно із абзацом другим статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», мінімальна заробітна плата на 01 січня 2013 року становила 1147 грн.

При поданні позову у вересні 2013 року належало сплатити: за майнову вимогу - не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2013 року, а саме 3441 грн., за немайнову вимогу - 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2013 року, а саме 114 грн 70 коп., а за сім немайнових вимог - 802 грн 90 коп., - а усього 4243 грн 90 коп.

При поданні касаційної скарги належало сплатити 120 відсотків від 4243 грн 90 коп., що становить 5092 грн 68 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 02 серпня 2017 року і ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати прокуратурі Дніпропетровської області десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі неусунення у встановлений судом строк недоліків касаційної скарги скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко