ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/835/18
провадження № 2-п/753/49/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

Встановив:

Заявник звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаною заявою.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України, а саме - у вказані заяві зазначено, що вона підписана «ОСОБА_2», проте відповідачем по справі є ОСОБА_4, а отже відсутні дані щодо підписання вказаної заяви останньою; стронами по справі є - позивач ОСОБА_3 та відповідач - ОСОБА_4, проте у вказаній заяві зазначені прізвища сторін по справі - позивач ОСОБА_3 та відповідач - ОСОБА_4, і обгрунтування цього відсутнє.

Враховуючи наведене, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів. Копію вказаної ухвали було отримано заявником 21.06.2018 року (згідно з розпискою у рекомендованому листі, яка була передана судді 13.08.2018 року).

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

При цьому, недоліки заяви не були усунуті.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, з положень ч.3 ст.185 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.7 ст.185 ЦПК України - повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що заяву належить повернути.

Керуючись ст.ст.185, ч.8 ст.285 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути заяву про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга на ухвалу до Апеляційного суду м. Києва може бути подана протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: