Справа №265/6344/18
Провадження №2/265/1556/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

при секретарі Мамаєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2018 року представник позивача ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_1, звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Кулик Н.І. та зареєстрованого у Маріупольському БТІ за реєстраційним номером 6787 від 30 листопада 1999 року. Проте у даному будинку крім нього зареєстровані ОСОБА_5 - дружина, та ОСОБА_6 - донька. Проте ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_5) у даному будинку не проживає з 2015 року, оскільки з чоловіком виїхала до іншого міста. Отже, не проживаючи у будинку з 2015 року, відповідач ОСОБА_3 за комунальні послуги не сплачує, витрати по утриманню квартири не несе, що ставить його у скрутне матеріальне становище та позбавляє права на оформлення субсидії.

Просила суд визнати ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_2

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з'явилися, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов повністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, від якої на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_3

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, згідно з положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_6 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Кулик Н.І. та зареєстрованого у Маріупольському БТІ за реєстраційним номером 6787 від 30 листопада 1999 року.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з довідки, виданої КСН «Жемчужний» від 05 червня 2018 року за адресою: місто Маріуполь вулиця Волгоградська будинок 39 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - власник, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, - дружина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, - донька.

Згідно акту, складеного головою КСН «Жемчужний» ОСОБА_8 за підписами сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10, зареєстрована у АДРЕСА_4 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично не проживає в ньому з 2015 року.

Отже, приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_5 а відповідач ОСОБА_6, будучи зареєстрованою у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому понад рік, перешкоджає у розпорядженні ним своєю власністю, а також враховуючи фактичне визнання позову відповідачем, суд вважає можливим визнати відповідача ОСОБА_11 такою, що втратила право користування даним будинком, задовольнивши позовщи позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 391, ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України , ст.ст. 12, 13, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25 вересня 2018 року.

Суддя Гноєвой С.С.