Суддя-доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/1221/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Жданової В.С., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області цивільну справу № 243/11574/17 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання правочину недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2018 року (суддя Пронін С.Г.),

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору про користування електричною енергією від 10 квітня 2015 року між нею та відповідачем.

Посилалась на те, що 10 квітня 2015 року працівники відповідача взяли у неї паспорт та ідентифікаційний код і тримали протягом трьох годин у себе, в цей час вона сиділа в коридорі за адресою відповідача по АДРЕСА_1. Потім працівники відповідача вийшли в коридор, веліли їй увійти в кабінет, повернули паспорт і код і повідомили, що оштрафували її на 17 000 грн.. Від цього у неї виник шок і сильний стрес. Працівники відповідача поспівчували їй і сказали, щоб вона не нервувала, ще можна виправити положення, написати заяву про перегляд, але потрібно поставити підписи, подали їй якісь папери та вказали місце де саме слід поставити підписи. В шоковому стані вона поставила підпис, пізніше виявилося, що вона підписала договір про користування електричною енергією. З умовами договору вона не була знайома, дві - три сторінки в середині документу не бачила, бо їх не розгортали, показали тільки четверту сторінку, де сказали, що вона повинна поставити свій підпис, що вона і виконала, не усвідомлюючи, що за документ підписала. Ніхто не сказав їй, що це договір. Під пунктом 32 стоїть її підпис, що начебто вона ознайомлена з Правилами користування електричною енергією, хоча ніхто їй їх не зачитав, не дали часу, крім того, коли ставила підпис вона була без окулярів, бланк договору був повністю заповнений працівниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», а не нею. Підпис отриманий від неї шляхом обману. Тому просила визнати вказаний договір № 210234084 від 10.04.2015 року недійсним.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення від 01 червня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким визнати правочин - Договір про користування електричною енергією № 210234084 від 10.04.2015 р. недійсним. Посилається на порушення судом вимог матеріального права та упереджене ставлення судді. Зокрема, зазначає, що для чинності правочину формування волевиявлення повинно бути вільним від факторів, що можуть викривити уяву особи про зміст правочину. ОСОБА_2 ставила свій підпис під документом, про який вона не мала уяви, що за документ вона підписувала. Позивачка є пенсіонеркою, літньою хворою людиною, інвалідом 2 групи, на момент підписання договору була в стресовому стані. Ніхто з працівників відповідача не пояснив, що їй подали саме договір про користування електричною енергією, також вона не мала уяви, що міститься на 2 і 3 сторінках, яких не бачила взагалі, до того ж у неї були відсутні окуляри. У документі є написи ручкою, які незрозумілі та розміщені не у графі, де зазначаються штрафи. Там не заповнені місця «борг», кількість кіловат та сума у гривнях, а також графік погашення заборгованості, немає суми прописом. Якщо все таки у документі зазначений борг, то він виник занадто швидко, бо заяву з проханням розглянути комісією акт про порушення раніше дати, зазначеної у акті подано і підписано у той же день, що і протокол, а саме 11 квітня 2015 року, це доводить, що дата у договорі не відповідає дійсності, тому договір потрібно визнати недійсним. Підписання спірного договору відбулося під впливом обману з боку працівників відповідача: у ОСОБА_2 на момент його підписання були відсутні окуляри, у зв'язку з чим вона не могла самостійно ознайомитися з його змістом, їй не надали часу на ознайомлення з даним договором, не розгортали сторінки з текстом договору, а бланк договору самостійно заповнили працівники відповідача. Суд зробив висновок у рішенні про те, що рукописний текст містить спеціальну інформацію щодо потужності, струму, напруги тощо, якою володіють саме спеціалісти в галузі електропостачання, однак, представник відповідача не зміг пояснити зміст та значення приписів ручкою у документі.

Відповідачем подано заперечення на апеляційну скаргу, разом із доказами направлення копій позивачці та її представнику 07.08.2018 року. У запереченні відповідач просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки суд дав належну оцінку доказам у справі, вірно встановив усі обставини справи, рішення є законним та обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, від представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно із ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та дотримався вимог матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2015 року між сторонами укладений договір № 210234084 про користування електричною енергією, відповідно до якого енергопостачальна компанія ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» взяла на себе зобов'язання постачати ОСОБА_2 електричну енергію у необхідних їй обсягах, а ОСОБА_2 зобов'язалася оплачувати одержану нею електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим договором.

У пункті 18 договору зазначено: у разі заборгованості, що існує на час укладання договору, сторони погоджують графік її погашення за умови обов'язкової оплати поточних платежів. Заборгованість становить - дописано ручкою «Акт № 198748 - 17 064,57 грн.».

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії та зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання незаконним акту № 198748 від 09.04.2015 року та анулювання виставленої заборгованості в сумі 17 064,57 грн..

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 08 лютого 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено, рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електроенергії скасовано, позовні вимоги ПАТ « ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електроенергії задоволено та стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» вартість не облікованої електроенергії в розмірі 17 064грн.57 коп. та судовий збір в сумі 674,98 грн..

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 серпня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення апеляційного суду Донецької області від 08 лютого 2017 року залишено без змін.

У даній справі позивачка просила визнати недійсним договір про користування електричною енергією № 210234084 від 10 квітня 2015 року між нею та відповідачем, посилаючись на те, що підпис цього договору працівники відповідача взяли від неї обманом, скориставшись її шоковим станом, відсутністю у неї окулярів, не пояснивши, що вона підписує саме договір користування електричною енергією, не зачитавши їй Правила користування електричною енергією, не розгорнувши 2 і 3 сторінки, документ заповнений працівниками відповідача, а не нею.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із його недоведеності.

Такий висновок суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам та вимогам матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч.1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

Самі по собі посилання позивачки на те, що вона не читала документ, який підписувала, ставила свій підпис під документом, про який вона не мала уяви, що у неї не було окулярів, що вона була у стресовому стані через повідомлення про великий штраф, що працівники відповідача не розгорнути їй сторінки договору не є належними доказами обману з боку працівників відповідача.

Суд також обґрунтовано не прийняв до уваги посилання позивачки на наявність незрозумілих написів, зроблених у бланку договору ручкою працівниками відповідача. Із тексту договору вбачається, що його друкована частина повністю відповідає змісту Типового договору про користування електричною енергією, що є додатком №1 до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 в редакції, що діяла на час укладення договору. Ручкою вписано інформацію щодо укладання договору саме з ОСОБА_2, а саме її прізвище, ім'я, по батькові, адреса, прізвище представника енергопостачальника та номер і дата довіреності, на підставі якої він діяв, потужність електроустановок споживача, категорія надійності струмоприймачів споживача, наявність запобіжних автоматів, їх тип, тип і номер приладу обліку, показання на момент укладання договору, кількість пломб та їх номер, вказівка про обладнання приміщення споживача побутовими електроприладами, вказівка про оплату за електричну енергію за лічильником, у пункті 18 «Заборгованість становить» - записано ручкою «Акт № 198748 - 17 064,57 грн.».

Всупереч доводам апеляційної скарги всі написи є зрозумілими, а посилання на те, що борг виник зарано безпідставні, оскільки із рішення Апеляційного суду Донецької області від 08 лютого 2017 року вбачається, що засідання комісії Слов'янського РЕМ ПАТ «Донецькобленерго», на якому було розглянуто акт № 198748 та проведено розрахунок збитків відбулося 10 квітня 2015 року. Як зазначено в рішенні апеляційного суду під час розгляду справи ОСОБА_2 підтвердила, що у заяві про проведення засідання комісії раніше строку, визначеного у акті, та у протоколі засідання комісії у графі про ознайомлення з цим протоколом вона помилково поставила дату 11 квітня 2015 року, у той час, як фактично це було на наступний день після виявлення порушень, тобто 10 квітня 2015 року. Тому апеляційний суд прийшов до висновку про те, що вказані заява та підпис про ознайомлення з протоколом написані ОСОБА_2 саме 10 квітня 2015 року.

З урахуванням викладеного посилання представника ОСОБА_2 у апеляційній скарзі у даній справі на те, що заяву про розгляд акту про порушення вона подала 11 квітня 2015 року, що начебто доводить те, що дата у оскаржуваному договорі є неправдивою, безпідставні, оскільки обставини щодо дат написання цієї заяви та підпису про ознайомлення з протоколом засідання комісії досліджувались при розгляді апеляційним судом справи №243/5883/15-ц та факти, встановлені у цій справі є преюдиційними відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, оскільки участь у справі беруть ті самі особи.

З урахуванням викладеного доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону і підстав для його скасування немає.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2018 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: В.С. Жданова

Ю.М. Мальований

Повне судове рішення складено 15 серпня 2018 року.

Суддя: Н.С. Краснощокова