Ухвала

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 462/6473/16-ц

провадження № 61-18804св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Курило В. П., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року у складі судді Румілова Н. М. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01 березня 2017 року у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Павлишина О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про повернення процесуальних витрат, понесених нею під час кримінального провадження.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15 квітня 2015 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України.Однак процесуальні витрати, здійснені нею як потерпілою під час кримінального провадження, їй не повернуті.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач звернулася з приводу повернення їй витрат, здійснених нею під час кримінального провадження, що вирішується відповідно до вимог частини першої статті 124 та статті 368 КПК України.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 01 березня 2017 року ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального закону. Позов ОСОБА_4 підлягає розгляду в порядку КПК України.

04 квітня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01 березня 2017 року.

Касаційна скарга мотивована, тим що оскаржувані ухвали постановлені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. 15 квітня 2015 року Галицький районний суд постановив ухвалу у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, якою визнав ОСОБА_5 винною у вчиненні злочину та звільнив від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України. Однак, суд не вирішив питання стягнення процесуальних витрат, які понесла позивач як потерпіла у кримінальному провадженні. Вона не позбавлена права звернутися до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства про стягнення витрат, понесених нею під час кримінального провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Залізничного районного суду м. Львова.

05 липня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ОСОБА_5 на касаційну скаргу, мотивоване тим, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК Українисудом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

26 березня 2018 року справу № 462/6473/16-ц передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2018 року справу призначено до розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи, що ОСОБА_4 оскаржує ухвали судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення правил предметноїюрисдикції, то справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостої статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Справу № 462/6473/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про повернення процесуальних витрат, понесених нею під час кримінального провадження, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01 березня 2017 року, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В.П. Курило

В.І. Крат