Ухвала

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 496/1895/17

провадження № 61-41619ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації на постанову апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про визнання противоправним рішення про звільнення з роботи, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, у якому просила поновити її на посаді директора Маяківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Біляївського району Одеської області та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01 червня 2017 року і по день постановлення рішення суду.

Позовна заява мотивована тим, щоз 01 вересня 2008 року по 01 червня 2017 року позивач працювала директором Маяківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Біляївського району Одеської області. Наказом № 180/03-02 від 01 червня 2017 року Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації Одеської області її було звільнено з посади за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, згідно пункту першого статті 41 КЗпП, що полягає у протиправній бездіяльності без поважних причин за фактом розслідування нещасного випадку, що стався 28 квітня 2017 року на території сільського стадіону Маяківської ЗОШ з учнем 6-А класу, який разом із учнями на великій перерві самовільно залишив приміщення школи та пішов на сільський стадіон де, стрибаючи з даху роздягальні, отримав травму «косий перелом обох кісток голені правої ноги».

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04 вересня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що директор Маякіської ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_1 недотрималась вимог чинного законодавства в частині: повідомлення батьків, що прямо передбачено пунктом 2 Розділу Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах від 31 серпня 2001 року за № 616; направлення письмового запиту керівником навчального закладу до лікувально-профілактичного закладу, для отримання медичного висновку про характер і тяжкість ушкодження потерпілого

Постановою апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Маяківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Біляївського району Одеської області. Стягнуто з Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01 червня 2017 року по 19 червня 2018 року у розмірі 159 880,76 грн.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах від 31 серпня 2001 року за № 616 не містить імперативної норми щодо обов'язкового сповіщення батьків потерпілого саме керівником навчального закладу, а тому висновки суду першої інстанції, що повідомлення батьків потерпілого керівник навчального закладу повинен зробити особисто, і навіть не опосередковано, є необґрунтованими. Усі інші дії, а саме щодо: направлення письмового запиту до лікувально-профілактичного закладу для отримання медичного висновку про характер і тяжкість ушкодження потерпілого, організації розслідування нещасного випадку, були виконані ОСОБА_1 Наказ № 180/03-02 від 01 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з посади містить посилання на той факт, що підставою звільнення позивачки стали неодноразові порушення трудової дисципліни, в той час як саме звільнення відбулось за одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Отже, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

01 серпня 2018 року Управління освіти Біляївської районного державної адміністрації через засоби поштового зв'язку звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року. Управління освіти Біляївської районного державної адміністрації посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга мотивована тим, що позивач допустила неправомірну бездіяльність, чим грубо порушила трудові обов'язки під час проведення розслідування нещасного випадку, не виконала вимог Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах від 31 серпня 2001 року за № 616.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення ухвалені у справі про визнання противоправним рішення про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 159 880,76 грн.

Отже, справа № 496/1895/17 не є справою з ціною позову, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 496/1895/17 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга Управління освіти Біляївської районного державної адміністрації подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Управлінню освіти Біляївської районної державної адміністрації у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про визнання противоправним рішення про звільнення з роботи, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат