Справа № 364/867/18
Провадження № 2/364/292/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2018 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Володарка, справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 24 липня 2018 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що 20 липня 1991 року помер її дід, ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Тарган, вул. Берегова, 1.

На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений спадковий житловий будинок, після смерті ОСОБА_5, який помер 20 липня 1991 року.

Позивач в позовних вимогах просила суд розглядати справу без її участі.

Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

По справі встановлено, що 29 липня 1991 року помер ОСОБА_5, що стверджено свідоцтвом про смерть серії ІV-ОК № 375245 (а.с.6). Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Тарган, вул. Берегова, 1 (а.с.22-29).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є онукою померлого ОСОБА_5, що стверджено письмовими доказами (а.с.7,8,19). Відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, є дітьми померлого ОСОБА_5, що стверджено письмовими доказами.

Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом ОСОБА_6, приватним нотаріусом ОСОБА_7 та приватним нотаріусом ОСОБА_8, спадкова справа після померлого 29 липня 1991 року ОСОБА_5 не заводилась.

Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у звязку з тим, що втрачено правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, тож приватним нотаріусом ОСОБА_8 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно (а.с.31), тому позивач змушена звернутись до суду.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16.08.2018 року, на будинок, що розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Тарган, вул. Берегова, 1, право власності не зареєстровано.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 83, 89, 141, 200-206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 29 липня 1991 року, на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: Київська область, Володарський район, с. Тарган, вул. Берегова, 1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області (п. 15 п.п. 15.1, 15.5 ч.1 розділу ХІІІ „Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ).

Суддя О. В. Ткаченко