Номер справи 2-366/2010
Номер провадження 4-с/623/4/2018
УХВАЛА

іменем України

16 серпня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуренко М. О.

з участю: секретаря - Телешевської В. Ю.

представника скаржника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (місцезнаходження: 04071, місто Київ, вулиця Набережно-Лугова, будинок 8), суб'єкт оскарження: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області (місцезнаходження: 64309, місто Ізюм, вулиця Покровська, будинок 32), боржник: ОСОБА_2 (64309, АДРЕСА_1) на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, суб'єкт оскарження: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області, боржник: ОСОБА_2 на дії державного виконавця.

Просив визнати дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області неправомірними, скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31.01.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 51987609 про повернення виконавчого документу стягувачу. Зобовязати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області поновити виконавче провадження ВП № 51987609.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Державний виконавець міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення на скаргу, в яких просив в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що в провадженні Ізюмського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 51987609 з примусового виконання виконавчого .чиста № 2-366/10 від 16.08.2010 року, виданого на виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.08.2010 року по справі № 2-366/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» суми заборгованості у розмірі 4482,89 дол. США, що згідно курсу становить 35530,94 грн.

15.06.2018 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» отримано постанову державного виконавця від 31.01.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 51987609 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові прав боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадженія» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповіді о до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому гака перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на гри місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Отже, висновок державного виконавця щодо відсутності майна та доходів боржника ґрунтується виключно на інформації, яка була отримана поза межами встановлених термінів: двох тижнів - щодо виявлення рахунків боржника та трьох місяців - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, інформації про доходи боржника.

Також, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії та має право здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, а саме: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на дотану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в інших паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ про інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що державним виконавцем не було зроблено запиту до державної реєстраційної служби Ізюмської РДА щодо наявності у боржника корпоративного права, до Ізюмського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо перебування у шлюбі боржника та наявності в нього в порядку ст. 65 СК України майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, до Ізюмського державного технічного нагляду щодо наявності спецтехніки, до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради щодо місця реєстрації божника.

Отже, під час виконання рішень виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень, у звязку з чим має право на безпосередній доступ до інформації боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. З метою встановлення цих даних державний виконавець має право ініціювати направлення передбачених законодавством запитів до державних органів і організацій та електронних баз даних з метою перевірки фінансового та майнового стану боржника.

Відсутність доказів про здійснення всіх необхідних заходів щодо примусового виконання рішення у виконавчому провадженні ВИ № 51987609 свідчить про те, що державний виконавець не скористався всіма можливими та необхідними правами та не виконав в повному обємі обов'язків встановлених ЗУ «Про виконавче провадження», щодо вжиття всіх необхідних заходів примусового виконання рішення, у звязку із чим виконавчі дії не було проведено в повній мірі, чим порушено вимоги ст. 10, ст. 18, ст. 36, ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином суд вважає, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31.01.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 51987609 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Зобовязати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області поновити виконавче провадження ВП № 51987609.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ М.О. Гуренко