Справа № 500/6623/17
Провадження № 2/500/602/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 10.01.2018 року уточила та просить встановити факт, що ОСОБА_3, померлий 22.12.2015 року та ОСОБА_4, зазначений в рішенні виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих за №346/3 від 11.07.1963 року про надання дозволу на будівництво нових будинків є однією і тією ж особою, визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 22.12.2015 року, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тиха (колишня назва ОСОБА_5), буд. 18, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить її чоловіку ОСОБА_3. 22.12.2015 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тиха (колишня назва ОСОБА_5), буд. 18. Позивач прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач в судове засідання не зявився, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих № 346/3 від 11.07.1963 року «Про дозвіл на будівництво нових будинків на своїх ділянках» ОСОБА_4 було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на належній йому земельній ділянці, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пров. Кузнечний, 15.

Крім того, встановлено, що згідно довідки № 1789 від 19.12.2017 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», відповідно до Адресного реєстру м. Ізмаїла вказаний обєкт нерухомості має самостійний адресний номер м. Ізмаїл, вул. Тиха, 18 (колишня адреса: м. Ізмаїл, вул. Тельмана, 18, колишня адреса: м. Ізмаїл, пров. Кузнечний, 15).

В судовому засіданні було встановлено, що у вищевказаному рішенні виконавчого комітету було допущено помилку, а саме замість «Шевченко Микола Федотович» вказано «Шевченко Микола Федорович».

Те, що в рішенні виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих № 346/3, допущено помилку підтверджується довідкою № 2289, наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 19.12.2017 року, згідно якої обєкт нерухомого майна, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тиха (колишня назва ОСОБА_5), буд. 18, належить ОСОБА_3.Крім цього, згідно технічного паспорту на житловий будинок №18 по вул. Тельмана в м. Ізмаїл Одеської області, власником вказаного будинку значиться ОСОБА_3.

Відповідно до технічного паспорту на обєкт нерухомого майна розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тиха (колишня назва ОСОБА_5), буд. 18, вказаний житловий будинок збудовано 1966 року та відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію обєкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року.

Згідно будинкової книги на обєкт нерухомого майна, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тиха (колишня назва ОСОБА_5), буд. 18, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент смерті значився зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишня назва ОСОБА_5), буд. 18.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 438950 від 24.12.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер 22.12.2015 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тиха (колишня назва ОСОБА_5), буд. 18.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 49966978 від 22.11.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_5, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3, померлого 22.12.2015 року відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються:

- дружина ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР № 515961, виданим 04.11.1962 року міським бюро РАЦС по м. Ізмаїл;

- дочка ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-УР № 1104097, виданим 20.12.1993 року міським бюро РАЦС по м. Ізмаїл.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1, постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено записом про реєстрацію місця проживання в будинковій книзі на обєкт нерухомості розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тиха (колишня назва ОСОБА_5), 18, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2, разом із спадкодавцем не проживала та з заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважається такою, яка спадщину не прийняла.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 №633/02-14 від 22.11.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на відповідне спадкове майно оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тиха, буд. 18) до ОСОБА_2 (паспорт серії КК № 720341, виданий 15.10.2001 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, місце проживання: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новокілійська, 14) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, померлий 22.12.2015 року та ОСОБА_4, зазначений в рішенні виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів за №346/3 від 11.07.1963 року про надання дозволу на будівництво нових будинків є однією і тією ж особою.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тиха, буд. 18,в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 22.12.2015 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тиха (колишня назва ОСОБА_5), буд. 18.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_6