Справа № 682/2146/18
Провадження № 2/682/839/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лисиченської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

24.07.2018 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Лисиченської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 9,51 умовних кадастрових гектари із земель колишнього ССГ «Дружба» яка розташована на території Лисиченської сільської ради Славутського району Хмельницької області.

Позов обґрунтовує тим, що в 2005 році померла його баба ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина на майно у вигляді вказаної земельної ділянки. Проте нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що сертифікат про право власності на вказану земельну ділянку був виданий в 2006 році, тобто після смерті спадкодавця ОСОБА_3 Просить суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в особі Лисиченської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно заперечує проти задоволення позову, вказуючи, що ОСОБА_3 не набувала права власності на вказану земельну ділянку, тому відповідно за позивачем не може бути визнано і право власності на неї. Крім того зазначає, що сертифікат на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії заповіту від 30.03.2000 року ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було, і з чого не складалося, заповіла своєму внуку - ОСОБА_2 (а.с.7)

Згідно даних свідоцтва про смерть від 18.04.2017 року серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Лисиченської сільської ради ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, актовий запис про смерть №20 (а.с.8)

Відповідно до даних сертифіката від 23.01.2006 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 9,51 га на території с. Лисиче Славутського району, що належить ССГ «Дружба» (а.с.10).

Згідно відповіді нотаріуса від 08.06.2018 року №702/02-14 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку було виготовлено після смерті ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно даних спадкової справи №20/2018, заведеної після смерті ОСОБА_3, жодних інших спадкоємців, крім позивача, немає.

Надаючи правову оцінку відносинам, що слались, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Проаналізувавши наведені норми, суд приходить до висновку, що право власності може набуватись особою за життя. Проте як було встановлено в судовому засіданні спадкодавець ОСОБА_3 померла в 2005 році, сертифікат на спірну земельну ділянку датується 23.01.2006 року. В самому сертифікаті відсутні відомості про те, на підставі чого він виданий. Позивачем до суду не надано також відомостей про те на підставі якого рішення і від якої дати такий сертифікат був виданий Таким чином, оскільки ОСОБА_3 на день смерті не набула власності на вказану земельну ділянку, а відтак право власності на неї не може входити до складу спадщини.

Крім того, сертифікат від 23.01.2006 року серії НОМЕР_2 виданий на ім'я ОСОБА_3, тоді як спадкодавець є ОСОБА_3. Доказів того, що позивач звертався із заявою про встановлення факту належності даного сертифікату саме ОСОБА_3 суду не надано, як і інших належних і допустимих доказів цього.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку. що подана заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.25, 328 ЦК України, ст.ст. 12, 247, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.