Справа № 450/3435/17 Провадження № 2-н/450/34/17
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

04 січня 2018 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кіпчарський М.О., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальність «Львівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за надані послуги газопостачання, -

в с т а н о в и в:

11.12.2017 року заявник звернувся в суд з заявою про видачу судового наказу та просить стягнути з боржників солідарно заборгованість за надані послуги газопостачання за період з 01.01 2014 року по 11.08.2017 року, яка складається з 41 650 грн. - основного боргу, 4 683,35 грн. - інфляційних витрат, 1005,11 грн. - 3% річних та 800 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Вивчивши подану заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.1, 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; або якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, що перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст.163 ЦПК України, яка містить вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, до такої заяви долучається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Однак заявником до заяви не долучено договору, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу та документів доданих до неї, вимоги про стягнення заборгованості за послуги газопостачання подані за період з 01.01 2014 року по 11.08.2017 року, тобто такі виходять за межі загальної позовної давності.

Згідно із п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. При вирішенні питання про наявність чи відсутність спору про право мають ураховуватися обставини, зокрема, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Окрім зазначеного, існують розбіжності при зазначенні суми основного боргу в прохальній частині заяви, зокрема заявником вказано суму боргу, яку він просить стягнути в розмірі 41 650,00 грн. , тоді як в інших її частинах зазначено такий борг в розмірі 13118,03 грн., а ціна позову зазначена в розмірі 18806,49 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 1, 5 ч.1 ст. 165, ст. 164, 166, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальність «Львівгаз» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за надані послуги газопостачання.

Роз'яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1,2,8,9 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Кіпчарського