ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2059/17
Провадження № 2/362/243/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:головуючого - судді С.В.Корнієнка, за участю секретаря судового засідання К.О.Дрозденко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА», треті особи: ОСОБА_2, Національний банк України про визнання недійсним споживчого договору «Автопакет» №166/П/29/2008-840,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати договір «Автопакет» №166/П/29/2008-840 від 14 серпня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «КБ «Надра», а згідно Постанови Правління Національного банку України за № 356 від 04 червня 2015 року і Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015 «Про порядок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3, та громадянином ОСОБА_1, поручителем якого виступила ОСОБА_2, недійсним.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 14 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та гр.. ОСОБА_4 укладено договір «Автопакет» №166/П/29/2008-840, за яким ОСОБА_1 для придбання автотранспортного засобу надається кредит у розмірі 17 492 доларів США зі сплатою 15,3 % річних на строк до 13 серпня 2015 року. Відповідно до умов п.п. 3.2.1-3.2.12 п. 3.2 розділу ІІ «Забезпечення виконання зобовязань» кредитного договору ОСОБА_2 виступила поручителем перед банком за належне виконання позичальником зобовязань за договором. Представником банку було розяснено позичальнику про надання кредиту у національній валюті гривні, а тому погашення його також відбуватиметься в гривневій валюті. Оскільки позивач уклав з ТОВ «УкрАвтоЗАЗ» договір купівлі-продажу автомобіля «3888/08 від 08.08.2008 року на придбання автомобіля «ШевролетЛачетті», йому було видано рахунок на суму 54 660, 00 грн., а позичальник відповідно до меморіального ордеру № 9592 від 14.08.2008 року кошти у розмірі 54 660 грн. перерахував на поточний рахунок ТОВ «УкрАвтоЗаз» для купівлі та реєстрації автомобіля. Як виявилось пізніше, договір був оформлений в доларах США, про що позичальнику стало відомо коли він почав повертати кредит, чим було введено в оману позичальника. Як стало відомо в лютому 2017 року, у договір «Автопакет» внесено п. 7.2., в якому вказується, що нібито «сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до десяти років», на що позивач згоду ніяку не давав.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, заперечує проти задоволення позову.

Треті особи до суду не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Відповідно до ст. 263 Цивільного процесуального Кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі 509 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16 січня 2003 р. (далі по тексту - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України. Відповідно до положень вказаних статей істотними умовами виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. А частиною другою цієї статті передбачені загальні умови, додержання яких необхідно для чинності правочину, в тому числі: особа яка вчинила правочин, повинна мати необхідних обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У свою чергу, вчинення особами дій щодо виконання досягнутих домовленостей, тобто виконання прийнятих на себе прав і покладених обов'язків за угодою, є виконанням угоди.

Відповідно до ст. ст. 215 - 235 ЦК України, особа, яка вважає, що її права, речові права порушені, має право звернутися до суду з вимогами про визнання правочину недійсним, вказавши конкретну підставу для визнання його недійсним.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання правочину недійсним, позивач у силу ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

Відповідно до ст.. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Згідно ст. 524 ЦК України Зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Відповідно до положень вказаної статті продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Згідно положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

У відповідності до ст.. 35 Закону України «ПроНаціональний банк України» гривня (банкноти і монети) як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, який приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України за всіма видами платежів, а також для зарахування на рахунки, вклади, акредитиви та для переказів.

Судом достовірно встановлено, що 14 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та гр.. ОСОБА_4 укладено договір «Автопакет» №166/П/29/2008-840, за яким ОСОБА_1 для придбання автотранспортного засобу надається кредит у розмірі 17 492 доларів США зі сплатою 15,3 % річних на строк до 13 серпня 2015 року (а.с. 9-11).

ОСОБА_1 уклав з ТОВ «УкрАвтоЗАЗ» договір купівлі-продажу автомобіля «3888/08 від 08.08.2008 року на придбання автомобіля «ШевролетЛачетті», йому було видано рахунок на суму 54 660, 00 грн., а позичальник відповідно до меморіального ордеру №9592 від 14.08.2008 року кошти у розмірі 54 660 грн. перерахував на поточний рахунок ТОВ «УкрАвтоЗаз» для купівлі та реєстрації автомобіля (а.с. 12-14, 15).

Постановою Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року було відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «Надра» (а.с. 17).

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015 року припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» з 05 червня 2015 року та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» (а.с. 18). ОСОБА_5 №428 від 05.06.2015 року призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ОСОБА_6 (а.с. 19).

Таким чином, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що оскільки позивач брав грошові кошти, які використалися на потреби не повязані з підприємницькою діяльністю, то він відповідно до законодавства являється споживачем, а тому використання відповідачем іноземної валюти, як предмету кредитування, погіршує становище позивача, як споживача порівняно з відповідачем (надавачем фінансових послуг) в разі настання певних подій, а тому відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» договір визнається недійсним.

На підставі наведеного та керуючись Керуючисьст.ст. 11, 16, 202-203, 215-235, 509, 524, 626, 627, 628, 638, 1048-1052, 1054, ЦК України,Закон України «Про захист прав споживачів»,ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір «Автопакет» №166/П/29/2008-840 від 14 серпня 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «КБ «Надра», а згідно Постанови Правління Національного банку України за № 356 від 04 червня 2015 року і Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 від 05.06.2015 «Про порядок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3, та громадянином ОСОБА_1, поручителем якого виступила ОСОБА_2, недійсним.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Крім того, у відповідності до Розділу ХІІ Перехідних положень п. 15.5) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Київської області або через Васильківський міськрайонний суд Київської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя С.В.Корнієнко