Дата документу 17.10.2018 Справа № 554/7498/18
Провадження № 2/554/3061/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Астаф»єва ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної власності на земельну ділянку та визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Астаф»єва А.Г. про визначення розміру часток у праві спільної власності на земельну ділянку за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :19:006:0077, загальною площею 760 кв.м., наступним чином: за ОСОБА_3 7/25 часток земельної ділянки за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :19:006:0077, площею 213 кв.м.; за Астаф»євим А.Г. 18/25 часток земельної ділянки за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :19:006:0077, площею 547 кв.м., а також про визнання права власності за ОСОБА_1 на 7/25 часток земельної ділянки за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :19:006:0077, площею 213 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 03 грудня 2017 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка згідно заповіту заповіла їй своє майно. Вона звернулася до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину будинку та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, яка належала ОСОБА_3 Нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, оскільки земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та Астаф»єву А.Г., а визначити частки неможливо, тому неможливо встановити склад спадкового майна. З цих підстав звернулася до суду з позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, прохала його задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення, пояснив, що позивач отримала в спадщину 7/25 часток житлового будинку, тому земельна ділянка підлягає поділу пропорційно до часток в нерухомому майні.

Заслухавши сторони, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 грудня 2017 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 364697 виданим Шевченківським районним у м.Полтаві відділі РАЦС ГТУЮ у Полтавській області (а.с.13).

Згідно заповіту посвідченого Першою полтавською державною нотаріальною конторою 21.12.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1447, вона заповіла все своє майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач звернулася до Першої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке отримала 26.07.2018 року на 7/25 часток житлового будинку за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, яка належала ОСОБА_3 (а.с.11).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 132220285 від 26.07.2018 року вбачається, що право власності на 7/25 часток житлового будинку за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.11).

У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, яка належала ОСОБА_3, площею 0, 076 га, кадастровий номер :19:006:0077, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки вказана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності з Астаф»євим А.Г., внаслідок чого неможливо визначити склад спадкового майна (а.с.7).

Як вбачається із Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 77177841 від 27.12.2016 року, земельна ділянка за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, площею 0, 076 га, кадастровий номер :19:006:0077, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить ОСОБА_3 та Астаф»єву ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності (а.с.12).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Зі змісту ч..ч.1-2 ст. 372 ЦК України вбачається, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), що встановлено ч.1 ст. 377 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ч.5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Частинами 1,4 ст. 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Між сторонами, які є співвласниками житлового будинку по вул.Малорудчанській,15 в м.Полтава склався фактичний порядок користування земельною ділянкою, яка перебуває у їхній спільній сумісній власності.

Згідно кадастрової зйомки земельної ділянки за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, площею 0, 076 га, кадастровий номер :19:006:0077, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з визначенням часток, в користуванні ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка площею 213 кв.м. (7/25 частки), на схемі зафарбована у синій колір, а у користуванні Астаф»єва А.Г. знаходиться земельна ділянка площею 547 кв.м. (18/25 частки), на схемі зафарбовано у червоний колір (а.с.9-10, 31).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :19:006:0077, загальною площею 760 кв.м., наступним чином: за ОСОБА_3 7/25 часток вказаної земельної ділянки, площею 213 кв.м.; за Астаф»євим А.Г. 18/25 часток вказаної земельної ділянки, площею 547 кв.м..

Також суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання права власності за ОСОБА_1 на 7/25 часток земельної ділянки за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :19:006:0077, площею 213 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст.1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Зі змісту ст. 1223 ЦК України слідує, що право на спадкування мають всі особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.ч.1.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не завив про відмову від неї.

Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_3 та прийняла спадщину у вигляді 7/25 частини житлового будинку по вул..Малорудчанській, 15 в м.Полтава, про що видане Свідоцтво про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй відмовлено у зв»язку із не визначенням часток у праві спільної сумісної власності, а судом вказані заявлені вимоги задоволено, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 355, 368, 372, 377, 1218, 1222, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 86, 89, 120 ЗК України, ст.ст.12, 81, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити розмір часток у праві спільної власності на земельну ділянку за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :19:006:0077, загальною площею 760 кв.м., наступним чином:

за ОСОБА_3 7/25 часток земельної ділянки за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :19:006:0077, площею 213 кв.м.;

за Астаф»євим А.Г. 18/25 часток земельної ділянки за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :19:006:0077, площею 547 кв.м..

Визнати право власності за ОСОБА_1 на 7/25 часток земельної ділянки за адресою: м.Полтава, вул.Малорудчанська, 15, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :19:006:0077, площею 213 кв.м.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, пр..Український, 1-а, кв.2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач Астаф»єв ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя Л.І.Савченко