15.01.2018 637/1352/17
РІШЕННЯ

Іменем України

11 січня 2018 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Сергієнко В.С.

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: Шевченківський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області, ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1, звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з заявою в якої просить встановити факт народження ОСОБА_3, 27 липня 2017 року в м.Севастополь ОСОБА_4 Федерації.

В судовому засідання на обґрунтування заяви заявник пояснила, що в березні 2017 року вона виїхала до м. Севастополь до своїх батьків , там вона дізналась ,що вагітна. На обліку щодо вагітності вона не перебувала , документів про те що вона була вагітна та народжувала не має, так як вони втрачені .27 липня 2017 року вона народила дівчину і відділом актів громадського стану Гагарінського району м. Севастополя їй було видане свідоцтво про народження. Повернувшись до України вона звернулась до Шевченківського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ у Харківській області з заявою щодо реєстрації доньки але отримала відмову , враховуючи ,що нею предявлено свідоцтво про народження органом , який тимчасово не здійснює своїх повноважень. Тому вона вимушена звернутися до суду та після уточнення заяви просить встановити факт того ,що 27 липня 2017 року в м. Севастополь ОСОБА_4 Федерації народила ОСОБА_3.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд српави за своєї відсутності, рішення прохав винести на підставі наданих суду доказів , при цьому вказавши, що відповідно поданих документів ОСОБА_1, як зазначено в свідоцтві про народження дитини - є громадянкою ОСОБА_4 Федерації, яка має також паспорт громадянина України.

Заінтересована особа: ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснив, що він є батьком дитини ОСОБА_3, яка народилася 27 липня 2017 року в м.Севастополь ОСОБА_4 Федерації, при її народжені він не був присутнім , так як був на заробітках, враховуючи що вони з заявницею не перебувають у шлюбі його батьком не записали, просить вимоги заявника задовольнити.

Суд, заслухавши заявника, заінтересовану особу, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не піддягає, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Як передбачено ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року№ 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою дитини.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено ,що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч.1, 2 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Пунктом 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Як , пояснила заявниця в судовому засіданні вона дізналась про вагітність в березні 2017 року, коли приїхала до своїх батьків в м. Севастополь. Будь - яких належних та допустимих доказів того ,що вона дійсно була вагітною та народила дитину суду не надала.

Матеріали справи містять свідоцтво про народження ОСОБА_3

27 липня 2017 року , видане відділом актів громадського стану Гагарінського району м. Севастополя, де заявника зазначено , матірю, громадянкою ОСОБА_4 Федерації, відомості про батька відсутні .

Пояснити,чому при наявності паспорта громадянина України вона була в зазначеному свідоцтві зазначена як громадянка ОСОБА_4 Федерації заявник не змогла.

На підтвердження факту народження дитини судом допитаний свідок ОСОБА_5, який зазначив ,що від заявниці , коли вона ще не поїхала до Криму , він дізнався про те , що у неї народиться дитина.

Дані свідчення суд не може прийняти до уваги враховуючи пояснення заявника в судовому засіданні про той факт ,що про вагітність вона сама дізналась будучі в м. Севастополі.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність ,допустимість ,достовірність кожного доказу окроемоЯ, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд позбавлений можливості оцінити надані докази у їх сукупності, оскільки жодного іншого документу на підтвердження факту народження дитини, окрім свідоцтва про народження, заявником та заінтересованою особою не надано.

Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм правову оцінку суд, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є не доведеною та такою що не підлягає задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 79, 81,89 259, 268, 293, 315-319 ЦПК суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи: Шевченківський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області, ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ