Справа № 182/5533/18
Провадження № 2/0182/2895/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.10.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Тихомирова І.В.

за участю секретаря - Рахуба О.Г.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

З 08.09.2001 року вона перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі, від якого є неповнолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З 2011 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Майновий спір відсутній. Діти проживають з матір'ю.

Оскільки подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам, ОСОБА_1 просить суд шлюб розірвати без зміни їй прізвища на дошлюбне.

Сторони у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.2 на зв.,19).

Враховуючи, що ОСОБА_2 у повному обсязі визнав позов ОСОБА_1, суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні, 08.09.2001 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 531 (а.с.3).

Від шлюбу є неповнолітні діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4,5).

З 2011 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер.

Діти проживають з матір'ю - ОСОБА_1. Після розірвання шлюбу позивач прізвище змінювати не бажає.

За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Крім того, враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,40 грн.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст.56,110,112 СК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,141,206,263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08.09.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 531, від якого є неповнолітні діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,- розірвати.

Після розірвання шлюбу громадянці ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1», громадянину ОСОБА_2залишити прізвище «ОСОБА_2».

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) 50 (п'ятдесят) відсотків сплаченого нею судового збору згідно квитанції № 1/183 від 27.07.2018 року на рахунок 04029, МФО - 899998, ОКПО - 38033121 в розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Повний текст рішення складено 24.10.2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: І. В. Тихомиров