Справа 484/44/18
Провадження № 6/484/31/18
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні подання

09.01.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Лянгорт З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту ОСОБА_2.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що на підставі вимоги Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області Ф-1075-У від 05.09.2015 року та виконавчих листів № 2-1783/10 від 20.01.2010 року, № 2/1421/229/12 від 22.03.2012 року, № 2/1421/1051/12 від 11.09.2012 року, № 2/1421/229/12 від 22.03.2012 року, № 22-ц/784/2242/16 від 11.11.2016 року, № 22-ц/784/2242/16 від 11.11.2016 року, виданих Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області ОСОБА_2 зобовязана сплатити борг на загальну суму 459 385,13грн. Боржник рішення суду не виконує, ухиляється від виконання зобовязань. На підставі викладеного державний виконавець просить суд постановити ухвалу, якою тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до виконання ним своїх зобов'язань.

Державний виконавець Первомайського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, ОСОБА_1, в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

05.09.2015 року, від Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області надійшла вимога про сплату боргу (недоїмки) Ф-1075-У, про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави боргу в сумі 29839,66грн. 11.12.2015 року на підставі вищевказаної вимоги, відкрито виконавче провадження ВП №49611094.

20.01.2011 року, Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, видано виконавчий лист № 2-1783/10, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», в особі Миколаївської обласної дирекції, заборгованість за кредитним договором, витрат по сплаті судового збору та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільних справ на загальну суму 226,001грн. 20.10.2016 року на підставі вищевказаного виконавчого листа, відкрито виконавче провадження ВП №52699304.

22.03.2012 року, Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, видано виконавчі листи № 2/1421/229/12 та № 2/1421/229/12, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 92680,52грн. та проценти за користуванням позикою в сумі 13942,16грн. 17.08.2016 року на підставі вищевказаних виконавчих листів, відкрито виконавчі провадження ВП №51968654 та ВП №51968773, відповідно.

11.11.2016 року, Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, видано виконавчі листи № 22-ц/784/2242/16 та № 22-ц/784/2242/16, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 46292,47грн. та 3178,69грн. витрат по сплаті судового збору. 24.11.2017 року та 20.02.2017 року на підставі вищевказаних виконавчих листів, відкрито виконавчі провадження ВП №55237619 та ВП №53430721, відповідно.

11.09.2012 року, Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, видано виконавчий лист № 2/1421/1051/12, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу на загальну суму 47450,54грн. 17.08.2016 року на підставі вищевказаного виконавчого листа, відкрито виконавче провадження ВП №51968565.

В подальшому вказані виконавчі провадження були обєднані в одне зведене виконавче провадження.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно акту державного виконавця від 25.11.2017 року встановлено, що, при виїзді державного виконавця за даною адресою двері ніхто не відчинив. Сусіди також двері не відчинили.

Відповідно до актів державного виконавця, які містяться в матеріалах виконавчого провадження від 24.03.2017 року, 24.04.2017 року та 11.05.2017 року, які містяться в матеріалах справи, встановлено, що, при виїзді державного виконавця за даною адресою двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів ОСОБА_2 тривалий час не зявлялась за даною адресою та останній залишені виклики державних виконавців. Однак. жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 отримувала дані виклики матеріали подання та виконавчого провадження не містять.

Також, згідно акту державного виконавця, від 18.05.2017 року, ОСОБА_2 було повідомлено про перевірку майнового стану за місцем її проживання.

В поданні державний виконавець вказує, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, однак будь-яких доказів на підтвердження цього матеріали подання та виконавчого провадження не містять, довідка рахунок про суму наявної заборгованості за вищевказаними виконавчими листами, станом на теперішній час, відсутня.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Зі змісту вищевказаних норм вбачається, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Зі змісту вищевказаних норм вбачається, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Про ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на нього рішенням суду, у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

З подання та матеріалів виконавчого провадження не вбачається, яка поведінка боржника, під час примусового виконання вимог стягувачів, вказує на ухилення останнього від виконання зобовязань, а лише підтверджують наявність існування боргу.

Разом з тим, матеріали виконавчого провадження містять копії квитанцій та розписки стягувачів, згідно яких ОСОБА_2 регулярно сплачувала різні суми коштів в рахунок погашення заборгованості за вищевказаними виконавчими листами, що свідчить про намагання останньої виконати свої боргові зобовязання.

Крім того, в матеріалах подання відсутні будь які належні та допустимі докази ухилення боржника від виконання зобов'язання та можливості виїхати за кордон, а також данні про наявність у нього закордонного паспорту.

Сам факт наявної у боржника заборгованості не є підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що подання необґрунтоване і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 258, 259, 260, 261, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту ОСОБА_2 - відмовити.

Повний текст ухвали буде складено 14.01.2018 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: