Провадження № 2-о/344/265/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Шамотайла О.В.

секретаря Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про встановлення факту приналежності ОСОБА_1, ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, від 24.10.1997 року №6269/144, виданого на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Встановлення факту приналежності даного свідоцтва їм необхідне для можливості вільно розпоряджатися належною їм квартирою.

Завники в судове засідання не з'явились, попередньо подали до суду заяви, відповідно до яких, вимоги заяви підтримали з підстав, викладених в заяві, просили задоволити в повному обсязі та роводити розгляд справи без їх участі (а.с. 14, 15).

Беручи до уваги пояснення заявників, докази, які знаходяться у матеріалах справи, судом встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло від 24.10.1997 року, виданому Агенством по приватизації державного житлового фонду згідно з рішенням МВК (наказом) від 30.09.1997 року №268-р (а.с. 8), не вірно вказано прізвище заявників - "ОСОБА_1" та "ОСОБА_2", оскільки, відповідно до копій: паспорта громадянина України Серії НОМЕР_3 від 12.10.1998 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі "прізвище" зазначено - "ОСОБА_2"(а.с. 4); картки фізичної особи - платника податків від 28.12.2005 року, зазначено, що ОСОБА_2 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с. 5); паспорта громадянина України Серії НОМЕР_4 від 08.04.2004 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в графі "прізвище" зазначено - "ОСОБА_1"(а.с. 7); дублікату картки фізичної особи - платника податків від 11.12.2006 року, зазначено, що ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 9); посвідчення Серії НОМЕР_5 від 06.11.2015 року ОСОБА_1, в графі "прізвище" зазначено "ОСОБА_1" (а.с. 9).

Статтею124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Суд, беручи до уваги пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, вважає, що вище згадані обставини вказують на помилковість відомостей про прізвища ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які були допущені у свідоцтві про право власності на житло від 24.10.1997 року, виданому Агенством по приватизації державного житлового фонду згідно з рішенням МВК (наказом) від 30.09.1997 року №268-р, в якому вказано, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності гр.ОСОБА_5, та членам його сім'ї ОСОБА_2 - дружині, ОСОБА_1 - сину, в рівних долях, а тому, за таких обставин, суд вважає, що заява є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124 Конституції України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265, 268, 315-316, 319, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задоволити.

Встановити факт приналежності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 24.10.1997 року, виданого Агенством по приватизації державного житлового фонду згідно з рішенням МВК (наказом) від 30.09.1997 року №268-р, в якому вказано, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності гр.ОСОБА_5, та членам його сім'ї ОСОБА_2 - дружині, ОСОБА_1 - сину, в рівних долях.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Шамотайло