АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/439/18 Головуючий 1 інст. Сенаторов В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Бурлака І.В., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року за виділеними матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

На вказану ухвалу судді поштою 11 жовтня 2017 року ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та апелянту надавався строк 5 днів для приведення апеляційної скарги у відповідність до вимог статті 295 ЦПК України та надання оригіналу квитанції про сплату судового збору з дня отримання копії цієї ухвали.

04 грудня 2017 року та 27 грудня 2017 року до Апеляційного суду Харківської області повернулися зазначена ухвала та конверти зі зворотнім повідомленням про невручення поштового відправлення (а.с.60-61, 62-63).

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобовязані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобовязує апелянта, самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне визнати апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та повернути її апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Апелянту розяснюється, що відповідно до ч.2 ст.357, ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення (а саме, в разі приведення апеляційної скарги у відповідність до вимог ст.356 ЦПК України і надання оригіналу квитанції про сплату судового збору та поданням апеляційної скарги в передбаченому законом порядку).

Керуючись ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України суддя

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року за виділеними матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про витребування майна з чужого незаконного володіння вважати неподаною та повернути апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Суддя