Справа № 495/7244/17
13 серпня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі - Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання не перешкоджати в користуванні майном,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить заборонити ОСОБА_2 користуватися житловим будинком по АДРЕСА_1 та земельними ділянками з кадастровими номерами: НОМЕР_2 площею 0,129 га; НОМЕР_3 площею 0,042 га; НОМЕР_4 площею 0,042 га; НОМЕР_2 площею 0,037 га, які розташовані по АДРЕСА_1, та перебувати на території вказаного домоволодіння. Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати позивачу в користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1, та земельними ділянками з кадастровими номерами: НОМЕР_2 площею 0,129 га; НОМЕР_3 площею 0,042 га; НОМЕР_4 площею 0,042 га; НОМЕР_2 площею 0,037 га, які розташовані по АДРЕСА_1 та у зведені огорожі на межі вказаних земельних ділянок.
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування від 05.07.2013 року він набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5 площею 0,25 га та житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. У грудні 2014 року ним було здійснено поділ вищевказаної земельної ділянки площею 0,25 га на чотири земельні ділянки. Факт поділу та належності на даний час позивачу на праві власності 4 зазначених земельних ділянок підтверджується свідоцтвами про право власності: серії НОМЕР_6 від 04.12.2014 року, серії НОМЕР_8 від 05.12.2014 року, серії НОМЕР_7 від 05.12.2014 року та серії НОМЕР_9 від 05.12.2014 року. Відповідач ОСОБА_2, який зареєстрований в житловому будинку по АДРЕСА_2, самоуправно зайняв і використовує зазначене вище нерухоме майно, чим грубо порушує майнові права позивача. Отже, відповідач протиправно і без належного дозволу самовільно користується будинком та земельними ділянками, чим чинить перешкоди у володінні та користуванні майном.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви просить справу розглядати без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, в якому викладено наступне. Відповідач є хворою літньою людиною віком 81 рік та перебуває на обліку Білгород-Дністровської районної лікарні, у зв'язку із хворобою серця. Будь-яких перешкод у володінні та користуванні нерухомим майном не чинив.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, в порядку заочного розгляду справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,129 га, земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,042 га, земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_4 площею 0,042 га та земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_10 площею 0,037 га, що підтверджується відповідними витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності
Позивач ОСОБА_1 наголошує на тому, що відповідач ОСОБА_2 безпідставно користується нерухомим майном, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, тим самим порушує право останнього на вільне володіння та користування майном.
Факт користування майном і не заперечує сам відповідач ОСОБА_2
З пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, наявних в матеріалах справи, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 мешкає в будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві приватної власності.
З пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 також вбачається, що відповідач, проживаючи в спірному будинку, не допускає законного володільця до будинку, що змусило його звернутись до суду із позовом.
Крім того з характеристики від 30.01.2018 року, виданої Приморською сільською радою вбачається, що ОСОБА_2 проживає на території Приморської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. З вказаною нормою кореспондуються положення ст. 358 ЦК України, ст. 150 ЖК України.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власник майна відповідно до ст.ст. 317, 319, 325, 383 ЦК України має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві приватної власності майном на свій розсуд та вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Згідно з п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
Враховуючи вищевикладене, відповідач проживає в спірному домоволодінні, чим порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності, суд визнає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вимога позивача ОСОБА_1 про зобов'язання ОСОБА_2 не перешкоджати в зведенні огорож на межі вказаних земельних ділянок не підлягає задоволенню, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем надано не було.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1280 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 133, 141, 209, 210, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання не перешкоджати в користуванні майном - задовольнити частково.
Заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, користуватися житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, та земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_2 площею 0,129 га; НОМЕР_3 площею 0,042 га; НОМЕР_4 площею 0,042 га, НОМЕР_2, які розташовані по АДРЕСА_1 та перебувати на території вказаного домоволодіння.
Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, не перешкоджати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, в користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, та земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_2 площею 0,129 га; НОМЕР_3 площею 0,042 га; НОМЕР_4 площею 0,042 га; НОМЕР_2 площею 0,037 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 1280 гривень.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк зі дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя