Справа № 496/3507/17
Провадження № 2/496/43/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

при секретарі - Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 Звернувшись до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок, отримала відмову у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. У зв'язку з викладеним, звернулась до суду.

Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Клопотань чи заяв на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємицею за заповітом ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого від 01.08.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, відповідний актовий запис № 8137.

14 січня 2015 року померлий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, склав заповіт, яким заповів своєму синові ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

Позивачці померлий заповів транспортний засіб - легковий автомобіль, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; земельну ділянку, площею 0,0425 га, що розташована у СМ «Алтестівський» СТ «Степове повітря», земельна ділянка НОМЕР_4, Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області, а також усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право.

Заповіт посвідчено Просвіркіною Т.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 13.

Земельна ділянка НОМЕР_4, що розташована у СМ «Алтестівський» СТ «Степове повітря», Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5 від 02.03.2007 р., виданого Біляївським районним відділом земельних ресурсів Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.516.00098, кадастровий номер: НОМЕР_6.

Спадкову справу № 17/2015 після смерті ОСОБА_2 було відкрито у Сегеченко І. М., приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу.

10 лютого 2016 року Позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,0425 га, розташовану за адресою: Одеська область, Біляївський район, Холоднобалківська сільська рада, CM «Алтестівський» СТ «Степове повітря», земельна ділянка НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_6, зареєстровано в реєстрі за № 184.

На момент відкриття спадкової справи до складу спадщини померлого також входив садовий будинок з господарчими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та розташований на земельній ділянці, яка була у його власності.

Згідно технічному паспорту від 16.05.2016 року серія НОМЕР_10, виданого ТОВ «Нове бюро технічної інвентаризації» садовий будинок літ. «А», що розташований за адресою АДРЕСА_2 має загальну площу 32,0 кв.м., житлову 19,8 кв.м., з господарчими будівлями: літня кухня літ. «Б», навіс літ. «В», цистерна -1, огорожа № 1-3,1985 року побудови.

05 квітня 1983 року батько померлого ОСОБА_6 вступив в садове товариство «Степове повітря» ВО «Одесхолодмаш» у садовому масиві Алтестівський Біляївського району Одеської області № документа НОМЕР_7 та отримав членську книжку садовода НОМЕР_4.

25 серпня 1983 року батько померлого ОСОБА_6 отримав дозвіл від ВО «Одесхолодмаш» на виробництво робіт по освоєнню земельної ділянки НОМЕР_8 площею 0,04 га та будівництва садового будинку по типовому проекту НОМЕР_9 тип № 2 у масиві Алтестово.

ОСОБА_6 у 1985 році збудував садовий будинок з господарчими будівлями на виділеній земельній ділянці. Відповідно членської книжці починаючи з 1983 року батьком померлого, а потім самим померлим постійно сплачувалися членські внески до садового товариства.

30.03.1991 році ОСОБА_6 була видана нова членська книжка з новим номером ділянки НОМЕР_4 яка відповідала номеру членської книжки садовода НОМЕР_4.

04 вересня 1997 році ОСОБА_6 переоформив членство у товаристві на свого сина ОСОБА_2, згідно протоколу № 7 засідання профкому сумісно з адміністрацією ВОТ «Одесхолодмаш».

Мати померлого ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, батько померлого ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Ні батьки померлого, ні сам померлий ОСОБА_2 не встигли оформити правовстановлюючі документи на садовий будинок.

Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І.М., від 04 грудня 2017 року № 594/02-31, у видачі свідоцтва позивачу на садовий будинок відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення будівництва. На час побудови спірного садового будинку 1985 рік, питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалося Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української PCP, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995р. № 56, що передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (п.20 Інструкції).

Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р.

У садовому товаристві «Степове повітря» по господарські книги не велися, кожний член товариства мав тільки членську книжку зі всіма даними.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

За життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності на нерухоме майно, хоча мав на це право, у зв'язку зі смертю фактичного власника нерухомого майна реєстрація права власності в позасудовому порядку не можлива. Реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку спадкоємець не має можливості у зв'язку з відсутністю зареєстрованого права власності спадкодавця на нерухоме майно.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1)реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2)на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У Рішенні Європейського Суду від 29 листопада 1991 року у справі «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховує позивач.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

При таких обставинах позов є обґрунтованим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, ЦК України, ст.ст. 81, 263, 265 ЦПК України ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3; ІПН - НОМЕР_2) до Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області (місце знаходження: Одеська область, Біляївський район, с. Холодна Балка, вул. Санаторна, 2-А; ЄДРПОУ - 04526992) про визнання права власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована у АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, у порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2, який складається з: садового будинку літ.«А», загальною площею 32,0 кв.м., літньою житловою площею 19,8 кв.м., з господарчими спорудами: літ.«Б» - літня кухня, літ.«В» - навіс, І - цистерна, № 1-3 - огорожа.

Згідно до пункту 15 підпункту. 15.5 частини 1 Перехідних положень та ст. 352, 354 ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року, рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.

04 січня 2018 року