Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/993/17

11.01.2018 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді:

ОСОБА_1 О. А., при секретарі с/з ОСОБА_2, розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Воловецької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі 21.12.2017 року звернулися в суд з вищезазначеним позовом, який мотивували тим, що 15.10.2005 року помер їх батько ОСОБА_5, який на випадок своєї смерті залишив особисте розпорядження- заповіт, згідно якого все своє майно заповів своїм дітям- позивачам по справі. Про існування заповіту позивачам відомо не було. Звернувшись до Воловецької державної нотаріальної контори з метою оформити спадщину, вони дізналася, що пропустили шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважають, що строк пропущено з поважних причин, таких як незнання про наявність заповіту та порядку вчинення нотаріальних дій, тому просять суд визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у підготовче засідання не з"явилися, надали суду заяви, у яких просять розгляд справи провести без їх участі, на задоволенні позову наполягають.

Завідуюча Воловецькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_6 на виклик суду не зявилася, до початку розгляду надала заяву про слухання справи за її відсутності, наявний у матеріалах справи заповіт є чинним, позов визнає.

Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №007959 стверджується, що ОСОБА_5 помер 15.10.2005 року (а.с.10), і після його смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі й на житловий будинок під номером 68 у с.Латірка Воловецького району (а.с.13) та земельні ділянки у с.Латірка (а.с.14, 15), що належали йому на праві приватної власності.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 залишив особисте розпорядження- заповіт від 17.11.2000 року, згідно якого все своє майно заповів сину-Дзямко В.М. та дочці ОСОБА_7 (ОСОБА_3 після одруження) (а.с.11).

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті- ст.1218 ЦК України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Разом з тим, ч.3 ст.1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги те, що позивачі є спадкоємцями за заповітом і мають право на спадкування за померлим батьком ОСОБА_5, суд приходить до переконання, що перераховані ними причини пропуску строку звернення з заявою до нотаріальної контори такі як: незнання про наявність заповіту та відсутність спеціальної освіти, яка б давала можливість бути юридично- обізнаними з порядком здійснення нотаріальних дій- є поважними, тому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 слід визначити додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Керуючись ст.ст.141, ч.ч.3, 4 ст.200, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ч.1 ст.1269, ст.1272 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Воловецької державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задоволити.

Визначити ОСОБА_3, ОСОБА_4 додатковий строк для подання до Воловецької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер 15.10.2005 року, терміном в два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Софілканич О. А.