У Х В А Л А

15 січня 2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

09.10.2017 року до суду надійшла зазначена заява.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 09.10.2017 року головуючим суддею визначена ОСОБА_3

Згідно розпорядження від 10.01.2018 року № 73 проведений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого головуючим суддею визначена ОСОБА_4

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно п. 11 Перехідних положень ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Із зазначених норм, слідує висновок, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій. При цьому, щодо заяв і скарг не може бути прийняте рішення про відмову у їх прийнятті виключно у випадку, якщо вони подані із додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності новою редакцією ЦПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 98 ЦПК України (в редакції від 03.08.2017 року) у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, в який подається заява; ім'я (найменування) заявника та боржника, а також ім'я (найменування) представника заявника, якщо заява подається представником, їхнє місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно ч. 4 ст. 98 ЦПК України (в редакції від 03.08.2017 року) до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ЦПК України (в редакції від 07.01.2018 року) у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; імя (прізвище, імя та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, згідно вимог ЦПК України, як на момент звернення заявника до суду, так і в редакції ЦПК України від 07.01.2018 року встановлений обовязок додавати до заяви про видачу судового наказу докази сплати судового збору.

Всупереч зазначеному, до заяви про видачу судового наказу не додано докази сплати судового збору.

Твердження заявника про те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд не може взяти до уваги, оскільки вказаною нормою не передбачено звільнення від сплати судового збору заявників за звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Одночасно, суд розяснює, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 163, 260, п. 11 Перехідних положень ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом звернення з апеляційною скаргою, у встановленому законом порядку, протягом пятнадцяти днів із дня складення ухвали.

Суддя ОСОБА_4