АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/332/18 Номер провадження 22-ц/786/1918/18Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

секретар: Ряднина І.В.

за участю: представника заінтересованої особи ОСОБА_2- адв. ОСОБА_3

заінтересованої особи - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року

по справі за заявою ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_2, про встановлення факту спільного проживання чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до місцевого суду із заявою про встановлення факту проживання чоловіка і жінки без реєстрації шлюбупосилаючись на те, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_6 з 21.06.1995 року по 27.07.2011 року, який було розірвано рішення Шишацького районного суду від 27.07.2011 року.

Зазначає, що після розірвання шлюбу вони продовжували проживати спільно однією сім'єю, у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, до вересня 2015 року. ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_6 помер і за заявою їх спільної доньки - ОСОБА_4, 21 серпня 2017 року в Шишацькій державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа за №72/2017. Другим спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого, є його син від першого шлюбу - ОСОБА_2

Вказує, що, в подальшому, для отримання свідоцтва про право на 1/2 частину в спільному майні подружжя вона, ОСОБА_5, звернулася до державного нотаріуса Шишацької державної нотаріальної контори Асанової Р.Ш., яка своєю постановою №647-2-31 від 24.11.2017 року відмовила у видачі вказаного свідоцтва у зв'язку з відсутністю документів про право спільної сумісної власності на майно, придбане за спільні кошти в період зареєстрованого шлюбу чи в період спільного проживання однією сім'єю.

З урахуванням наведеного прохала: встановити юридичний факт про те, що вона, ОСОБА_5, 1962 р.н., проживала однією сім'єю з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_9 року, без реєстрації шлюбу з 28 серпня 2011 року по 30 вересня 2015 року.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року заяву ОСОБА_5 задоволено частково.

Встановлено юридичний факт про те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживала з померлим ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 28 серпня 2011 року по 01 вересня 2015 року в АДРЕСА_1, в задоволенні решти вимог відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_2,представник якого у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, просить рішення місцевого суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні заявлених вимог відмовити.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що заявницею, для встановлення факту проживання однією сім'єю, як чоловіка та дружини, не надано суду належних та допустимих доказів ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання у вказаний період майна в інтересах сім'ї.

При цьому, вказує, що докази, на які посилається заявниця, а саме: покази свідків та постанова старшого слідчого СВ Шишацького ВП ГУНП в Полтавській області Нос В.М., не доводять факту проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу, що надало б підстави для застосування ст.74 СК України до даних правовідносин.

Зауважує, що покази свідків не можна вважати належними, об'єктивними та допустимими доказами для встановлення факту проживання чоловіка та дружини однією сім'єю, більше того допитані особи є кумами та зацікавленими особами.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та прохав її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, прохали її відхилити, а рішення районного суду залишити без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до актового запису №10 в ОСОБА_3 реєстрації актів про укладення шлюбу, вчиненого Яреськівською сільською радою Шишацького району Полтавської області, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 одружились 21.06.1995 року, прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - «ОСОБА_5» (Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, а.с.7).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 27.07.2011 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, задоволено.

Шлюб, зареєстрований 21.06.1995 року у Яреськівській сільській раді Шишацького району Полтавської області, актовий запис №10, між ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, розірвано.

Прізвище позивачки після внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб залишено «ОСОБА_5».

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Устивиця Великобагачанського району, жителя АДРЕСА_2, працюючого в ТОВ «АФ ім. Довженка», на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини її віку, починаючи з 04.07.2011 року і до досягнення повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.8).

Згідно актового запису №55 від 21.08.2017 року, вчиненого Виконавчим комітетом Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року (повторне Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 22.09.2017 року, а.с.10).

24.11.2017 року державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Асановою Р.Ш. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №647/02-31, якою відмовлено ОСОБА_5 у вчиненні нотаріальної дії - у видачі Свідоцтва про право власності на 1/25 частину спільного майна колишнього чоловіка ОСОБА_6 (а.с.9).

При постановленні оскаржуваного рішення місцевий суд виходив з доведеності факту спільного проживання чоловіка ОСОБА_6 і жінки ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу саме в період з 28.08.2011 року по 01.09.2015 року, а тому вимоги в цій частині вважав обґрунтованими.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

Пунктом п'ять частини один статті 315 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факт, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу

Згідно ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 6.05.2013 року №24-753/0/4-13, роз'яснено, що, відповідно до ч.6 ст.235 ЦПК, у разі виникнення між заявником і заінтересованою особою спору про право в порядку окремого провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заявнику та заінтересованим особам, що вони мають право пред'явити позов на загальних підставах.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються з обов'язковою участю заявника та заінтересованих осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року (повторне Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 22.09.2017 року, а.с.10), після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно та Шишацькою державною нотаріальною конторою Полтавської області було заведено Спадкову справу №72№2017 (а.с.48).

При цьому, місцевим судом установлено та не заперечується сторонами по справі, що заінтересовані особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (апелянт) є його дітьми, які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого (а.с.48).

Оскільки в заяві ОСОБА_5 вказувала, що встановлення факту спільного проживання чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу їй необхідно, зокрема, і для реалізації належного їй, на її думку, права на 1/2 частину у спільному майні колишнього подружжя, при цьому наразі все майно померлого ОСОБА_6 є об'єктом спадкування його дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_2, та апелянт заперечує наявність у заявниці права на 1/2 частку в спільній сумісній власності колишнього подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, оскільки при розгляді даної справи вбачається спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

За таких обставин рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_2, про встановлення факту спільного проживання чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, - залишенню без розгляду.

Також, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.368, ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379, ст.ст.382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника заінтересованої особи - ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,- задовольнити частково.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року, - скасувати.

Заяву ОСОБА_5, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_2, про встановлення факту спільного проживання чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, - залишити без розгляду.

Роз'яснитизаінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ С.М. Бондаревська

/підпис/ О.Ю. Кузнєцова

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун