Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/1231/18

Провадження № 2/440/1234/2018

23 жовтня 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Буського району Львівської області, третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся в суд з означеним позовом, покликається на те, що після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 12.05.2002 року відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,8213 га., розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради Буського району Львівської області. Відповідач по справі ОСОБА_3 є племінником позивача (сином сестри ОСОБА_6), на користь якої мати зробила заповіт. Останній на дане спадкове майно не претендує. Позивач не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки втрачений оригінал державного акту на землю, а видача дублікату такого спадкоємцям, законодавством не передбачена. Тому просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_2, до початку підготовчого судового засідання, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 також подав суду письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позов визнає, на дане спадкове майно не претендує.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради подав лист про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, заперечень щодо такого, не мають. Відзиву на позовну заяву, згідно ст. 178 ЦПК України, чи заперечень проти позову, не подав.

Представник третьої особи Відділу у Буському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області в підготовче судове засідання не зявився, подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень проти позову не мають.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом серії 1-СГ № 498811, повторно виданим 22.02.2018 року Буським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, підтверджується факт смерті ОСОБА_5, про що зроблено актовий запис № 7 від 13.05.2002 року.

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок № 1 площею 1,3265 га., № 2 площею 0,4948 га., загальною площею 1,8213 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради Буського району Львівської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ЛВ № 085409 від 16.03.2000 року, реєстровий № 7061, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 13.03.2000 року № 123).

Згідно заповіту від 31.08.1992 року, посвідченого секретарем Кізлівської сільської ради за реєстровим № 10, ОСОБА_5 все своє майно заповіла ОСОБА_6.

Остання, згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_7 І-СГ № 397225 від 20.06.2015 року, померла 20.06.2015 року, актовий запис № 616. Її син ОСОБА_3, після смерті матері, на дану спадщину не претендує.

До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради Буського району Львівської області.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Інших першочергових спадкоємців немає.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері, вступив у володіння і розпорядження спадковим майном.

Отже враховуючи наведене вище, спадкоємцем до даного спадкового майна є позивач, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, ні за заповітом, ні за законом немає.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить.

Враховуючи вище викладене, те що відповідачі позов визнають, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно, а саме земельні ділянки, після смерті спадкодавця, на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1233,1235,1268 ЦК України, суд

ухвалив :

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельні ділянки № 1 площею 1,3265 га., № 2 площею 0,4948 га., загальною площею 1,8213 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території ОСОБА_4 сільської ради Буського району Львівської області, в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 12.05.2002 року.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда