Справа № 562/2597/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

/заочне/

"23" жовтня 2018 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У поданій заяві позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. з кожного, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, вона є опікуном неповнолітньої ОСОБА_4, батьки якої позбавлені батьківських прав, проте не звільнені від обовязку щодо утримання дитини. Відповідачі матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, хоча мають таку можливість, оскільки неофіційно працюють та отримують мінливий дохід.

Сторони у судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву відповідачі не подавали.

Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі.

При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 01 вересня 2013 року, що підтверджується відповідним свідоцтвами.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року, що набрало законної сили 22 травня 2018 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбавлені батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4

Особа, позбавлена батьківських прав, відповідно до ч.2 ст.166 СК України не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Розпорядженням голови районної державної адміністрації №213 від 06 червня 2018 року ОСОБА_1 призначена опікуном неповнолітньої ОСОБА_4

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.249 СК України опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Цивільні права та обов'язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України.

Згідно положень ст.67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням , вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного.

Крім того, опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо (ст.72 ЦК України).

Пунктом 4.9 «Правил опіки та піклування», затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сімї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України, №34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, суми, які належать підопічним у вигляді пенсій, допомоги чи аліментів, інших поточних надходжень або прибутків від належного їм майна, переходять у розпорядження опікуна і витрачаються на утримання підопічних.

Відповідачі не надають достатніх коштів на утримання своєї дитини, що свідчить про наявність спору та є підставою для вирішення питання стягнення аліментів у судовому порядку.

Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України, оскільки відповідачі на даний час офіційно не працевлаштовані, проте мають нерегулярні, мінливі доходи і мають змогу виплачувати кошти на утримання своєї неповнолітньої дитини.

Таку обставину суд визнає такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, який відповідно до ч.2 ст.184 СК України підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище відповідачів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, р,озумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07 грудня 2017 року визначено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 1 липня 2018 року становить 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Заява про стягнення аліментів подана до суду 16 липня 2018 року, а тому згідно ч.1 ст.191 СК України з указаної дати повинні стягуватися аліменти на утримання дітей. Таким чином, з урахуванням вище викладеного та відсутності доказів про доходи відповідачів суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідачів у доход держави у розмірі 704 грн. 80 коп. у рівних частках.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній, проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_4) аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 800 (вісімсот) грн. з кожного з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 16 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у доход держави судовий збір у розмірі по 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп. з кожного.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією ЦПК України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: