№ 336/221/13-ц
пр. № 6/336/122/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Суркової В.П.,

при секретарі Прохоровій А.О.,

за участю представника

боржника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ) звернувся до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконанні зобовязання, покладені на них судовими рішеннями.

В обґрунтування подання заявник зазначив, що на виконанні Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ знаходяться виконавчі провадження № 563/15, 564/15 з примусового виконання виконавчих документів: виконавчий лист № 336/221/13-ц від 23.09.2013 року, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі ? частини його доходу (заробітку) до досягнення дитиною 3 років, починаючи з дня подання позовної заяви 11.01.2013 року та виконавчий лист № 336/221/13-ц від 23.09.2013 року, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 11.01.2013 року.

14.10.2013 року старшим державним виконавцем Біченко Л.П. винесені постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначених виконавчих документів.

Боржник ОСОБА_2 неодноразово викликався до відділу державної виконавчої служби для надання державному виконавцю необхідних документів щодо сплати аліментів, проте ним рішення суду та законні вимоги державного виконавця не виконуються.

Виклики державного виконавця боржником ігноруються, хоча він у відповідності до вимог чинного законодавства про відкриття виконавчого провадження повідомлений належним чином.

Державним виконавцем неодноразово здійснені виходи за місцем мешкання боржника, однак перевірити його майновий стан не представилось можливим, оскільки за вказаною адресою були відсутні мешканці, про що складені відповідні акти.

Станом на теперішній час за виконавчими документами існує заборгованість, яка боржником не сплачується.

У звязку з невиконанням боржником рішення суду у добровільному порядку, державним виконавцем здійснюються заходи з виявлення майна боржника та його подальшої примусової реалізації.

На підставі викладеного державний виконавець просить прийняти рішення щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

Державний виконавець, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду подання, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив.

Суд вважає можливим розглянути подання за його відсутності.

Представник боржника ОСОБА_1 заперечує проти задоволення подання, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не ухиляється від сплати аліментів. На теперішній час він не має постійного джерела доходів. Незважаючи на це, він щомісячно перераховує на утримання дитини по 500 грн. ОСОБА_2 має іншу сімю і мешкає за місцем проживання своєї дружини у м. Миколаєві. Від цього шлюбу він має малолітнього сина, 14.05. ІНФОРМАЦІЯ_2. Виконавчою службою до ОСОБА_2 застосовані інші заходи примусового виконання рішення, а саме: 31.01.2014 року накладено арешт на все належне йому майно та обмежено в праві керування транспортними засобами. З цих підстав просила залишити подання без задоволення.

Перевіривши обставини справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Установлено, що на виконанні у Шевченківському ВДВС Запорізького МУЮ перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 336/221/13-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, 23.12.20111 року народження аліментів у розмірі ? частини його доходу (заробітку) до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня подання позовної заяви 11.01.2013 року та виконавчий лист № 336/221/13-ц від 23.09.2013 року, Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 11.01.2013 року (а.с. 27, 31).

На спростування доводів подання представником боржника ОСОБА_2 надано квитанції, які свідчать про те, що останній в період часу з 17.03.2014 року по серпень 2018 року перераховує аліменти на утримання дитини.

До того ж, з матеріалів виконавчого провадження випливає, що з метою забезпечення виконання рішення суду постановою державного виконавця від 14.10.2013 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 5546,60 грн., заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить (а.с.24, 32).

Застосування заявлених обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст. 33 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Оцінюючи наведене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не доведено факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань, тому відсутні встановлені законом підстави для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 76 -81, 60, 258-261, 353, 354 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст.. 6 Закону України «Про порядок виїзду і з України і вїзду в Україну громадян України», п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізький області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Суркова