Ухвала

09 січня 2018 року

м. Київ

справа № 607/97/17

провадження № 61-1736 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С.О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 04 вересня 2017 року та ухвалу апеляційногосуду Тернопільської області від 19 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

Вказана касаційна скарга подана 13 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII набрав чинності.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2017 року, яке не було предметом перегляду в апеляційній інстанції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню ( пункт перший частина друга статті 394 ЦПК України).

За таких обставин суд відмовляє заявнику у відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2017 року.

Щодо оскарження ухвали апеляційногосуду Тернопільської області від 04 вересня 2017 року та ухвали апеляційногосуду Тернопільської області від 19 жовтня 2017 року суд зауважує наступне.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України у редакції Кодексу, що діяла на час подання касаційної скарги, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Касаційна скарга здана на пошту 13 грудня 2017 року, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті, тобто з пропущенням встановленого законом строку, питання про поновлення якого заявник не порушує.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу (статтею 325 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення апеляційною інстанцією), і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

За таких обставин відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху з наданням заявнику строку для звернення до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження кожної з ухвал апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту дев'ятого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час подання касаційної скарги, за подання фізичною особою до суду касаційної скарги на ухвалу суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з урахуванням оскарження ОСОБА_1 двох ухвал апеляційної інстанції, судовий збір підлягає сплаті у розмірі 640 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить звільнити його від сплати судового збору у зв'язку зі скрутним майновим станом, посилаючись на те, що він не працює, хворіє на цукровий діабет та потребує лікування.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини третьої цієї статті з підстав , зазначених у частині першій, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1не надано належних доказів неможливості сплати судового збору у вказаному розмірі, суд не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», тому клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1в частині оскарження ухвали апеляційногосуду Тернопільської області від 04 вересня 2017 року та ухвали апеляційногосуду Тернопільської області від 19 жовтня 2017 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі неусунення у встановлений судом строк недоліку касаційної скарги в частині сплати судового збору, скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко