Справа № 186/957/18
Провадження № 2-о/172/20/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Битяка І.Г.

за участі: секретаря судового засідання Глушко О.М.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Першотравенська міська рада Дніпропетровської області, приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що 04 березня 2017 року помер її чоловік ОСОБА_5 з яким вона перебувала у шлюбі з 10 серпня 2011 року. 08.10.2014 року померла ОСОБА_6, якій за життя належала квартира

№ 37, розташована в будинку № 5-А по вулиці Кобзаря (ОСОБА_7) в м. Першотравенськ Дніпропетровської області.

Постановою приватного нотаріуса Першотравенського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 12.12.2017 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру, на підставі того, що неможливо перевірити наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 та не надано рішення суду про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У грудні 2017 року їй стало відомо, що ОСОБА_6 не була рідною матірю покійному ОСОБА_5 24 травня 1969 року ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_8, батьком покійного чоловіка, тому він вважав її рідною матірю, оскільки його рідна мати ОСОБА_9 померла 05.04.1969 року. Даний факт не був відомий раніше і став відомий тільки після звернення до нотаріуса.

З 2008 року до моменту смерті ОСОБА_6, 08.10.2014 року, ОСОБА_5, вона та її син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживали у квартирі померлої ОСОБА_6 На даний час вона разом з сином також проживає у квартирі.

У лютому 2018 року вона повторно звернулася до нотаріуса із заявою щодо видачі на своє імя свідоцтва про спадщину з підстав проживання з покійною ОСОБА_6 однією родиною на момент її смерті. Однак, 26.04.2018 року нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що нею не надано документів, які б у встановленому законом порядку підтверджували факт проживання разом зі спадкодавцем однією сімєю на протязі більш ніж пять років до часу відкриття спадщини.

З 2008 року по 08 жовтня 2014 року заявник та ОСОБА_6 проживали однією сімєю, мали спільний сімейний бюджет, були повязані спільним побутом, вона доглядала останню разом з покійним чоловіком та поховали її за власні кошти.

Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_6 однією сімєю з 01.01.2008 року по день її смерті та часу відкриття спадщини 08.10.2014 року.

Ухвалою судді від 20.07.2018 року провадження у справі відкрито на підставі ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018 року про направлення справи № 186/957/18 за підсудністю.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник Першотравенської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення вимог ОСОБА_1, заперечувала факт спільного проживання заявниці зі спадкодавцем. Вважала, що у даному випадку має місце спір про право так як міською радою подано до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, а тому заявлені вимоги слід розглядати у порядку позовного провадження.

Приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що з 2007 року проживає у сел. Васильківка, а народилася у с. Миколаївка. На даний час там проживає її матір та тітка. Заявниця жила з ними на одній вулиці. Зі слів сестри заявниці їй відомо, що ОСОБА_1 не проживає у селі та за місцем її реєстрації відсутній будинок приблизно з 2006-2007 року. Менша сестра заявниці виїхала у с. Дмитрівка, а сама заявниця у м. Першотравенськ. У с. Миколаївка людей дуже мало, всього 4 вулиці. Школа та дитячий садок закриті.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 біля 30 років. У сусідньому підїзді проживала ОСОБА_6 зі своїм сином. Заявниця живе з ними у квартирі біля 12 років, тобто з 2006 року. Запамятала це цього року у неї народився син і коли вона з ним гуляла на лавці біля будинку то часто розмовляла із заявницею. Їхні діти майже однолітки і тому разом дружать. Двір дружній і всі один одного знають.

Вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи суд прийшов до такого.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

10.08.2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - «Грущинська».

08.10.2014 року померла ОСОБА_6, а 04.03.2017 року помер ОСОБА_14, що підтверджується свідоцтвами про смерть.

Зі свідоцтва про право власності на житло виданого Першотравенським МЖКП 07.06.1995 року та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Першої Павлоградської держнотконтори 27.09.2006 року видно, що ОСОБА_6 має на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Першотравенського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 12.12.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 (ОСОБА_15) у м. Першотравенську Дніпропетровської області, на підставі того, що неможливо перевірити наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 та не надано рішення суду про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно з постановою приватного нотаріуса Першотравенського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 26.04.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_1 не надано документів, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом та що підтверджують її право на включення до кола спадкоємців за законом.

На момент смерті ОСОБА_6 08.10.2014 року разом з померлою у квартирі АДРЕСА_3 з 2008 року проживала її невістка ОСОБА_1 та вели спільне господарство, що підтверджується актами Приватного підприємства «Комунальщик-1» від 06.04.2017 року та 15.02.2018 року, довідкою ПП «Комунальщик-1» від 21.12.2017 року.

За місцем реєстрації за адресою: вул. Весела, 54, с. Миколаївка, Васильківський район, Дніпропетровська область, ОСОБА_1 фактично з 2008 року не проживає, оскільки будинок не придатний для проживання і не є її власністю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області від 26.02.2018 року.

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не були припинені внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

Розглядаючи заяву представника заінтересованої особи щодо наявності спору про право у даній справі суд не може погодитись з даними доводами оскільки саме по собі визнання факту проживання не є спором. Спір про право може виникнути у подальшому у разі оспорювання права на спадкування чи іншого права особи. Наявність судової справи за заявою Першотравенської міської ради про визнання вказаної квартири відумерлою спадщиною не свідчить про наявність спору. Крім того провадження у вказаній справі зупинене до набрання законної сили рішенням у даній цивільній справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню, оскільки встановлення такого факту має для заявниці юридичне значення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 259, 263, 293-294, 315, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Першотравенська міська рада Дніпропетровської області, приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_4 (ОСОБА_7) в м. Першотравенську Дніпропетровської області з 01.01.2008 року по день смерті останньої та часу відкриття спадщини - 08 жовтня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк