Постанова

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 189/93/17

провадження № 61-31450св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

Штелик С. П.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

заінтересовані особи - державна нотаріальна контора Васильківського району Дніпропетровської області,

особа, яка не брала участі у справі - Зеленогайська сільська рада Васильківського району Дніпропетровської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Зеленогайської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2017 року у складі судді Варенко О. П.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересованою особою зазначила державну нотаріальну контору Васильківського району Дніпропетровської області.

Заява мотивована тим, що вона в період з 10 вересня 2006 року і до моменту смерті ОСОБА_5, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки (паю) загальною площею 7,368 га. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, заявник звернулась до Васильківської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що нею пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та відсутній факт сумісного проживання із ОСОБА_5 до дня його смерті. Викладені обставини заважають ОСОБА_4 реалізувати своє право на прийняття спадщини.

У зв'язку з викладеним просила встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 10 вересня

2006 року і до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Покровського районного судуДніпропетровської області від

28 лютого 2017 року заяву задоволено.

Встановленофакт проживання ОСОБА_4 однією сім'єю із ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 в період з 10 вересня 2006 року до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки нею було доведено той факт, що вона та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю в період з 10 вересня

2006 року і до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, а інших спадкоємців у померлого немає, тому встановлення факту спільного проживання заявниці і

ОСОБА_5 не порушить майнові спадкові права та інтереси інших осіб.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 серпня

2017 року апеляційну скаргу Зеленогайської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявником не усунуто недоліки апеляційної скарги, які визначені ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року, у встановлений строк.

У касаційній скарзі Зеленогайська сільська рада Васильківського району Дніпропетровської області, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, оскільки недоліки, вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції від 26 червня 2017 року, Зеленогайська сільська рада Васильківського району Дніпропетровської області усунула 14 липня 2017 року, а саме на наступний день після отримання копії вказаної ухвали суду.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга за формою і змістом повинна відповідати положенням статті 295 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею

295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК України 2004 року суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина друга статті 121 ЦПК України 2004 року).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня

2017 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки Зеленогайською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської областіне було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 352,00 грн та надано строк у п'ять днів для усунення її недоліків.

Ухвала апеляційного суду була направлена рекомендованою кореспонденцією на адресу заявника, яка зазначена в апеляційній скарзі

(а. с. 77).

Копію ухвали апеляційного суду Зеленогайська сільська радаВасильківського району Дніпропетровської області отримала 13 липня

2017 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 78).

Станом на 02 серпня 2017 року вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції недоліки заявником усунуті не були, тому суд апеляційної інстанції постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу Зеленогайської сільської радиВасильківського району Дніпропетровської області визнав неподаною та повернув.

Суд апеляційної інстанції, ухвалою від 26 червня 2017 року залишаючи апеляційну скаргу Зеленогайської сільської радиВасильківського району Дніпропетровської області без руху, зазначив, що заявнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 352,00 грн в строк, який не перевищуватиме п'яти днів з моменту отримання копії ухвали шляхом подання до суду оригіналу належно оформленого документу про сплату судового збору.

Однак в порушення вказаних вимог ухвали, заявником ні у встановлений судом строк, ні після спливу цього строку, до суду апеляційної інстанції не було надіслано оригіналу квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що апеляційну скаргу Зеленогайської сільської радиВасильківського району Дніпропетровської області необхідно визнати неподаною та повернути, оскільки заявником станом на 02 серпня 2017 року не було усунуто недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі суду.

Доводи заявника стосовно того, що ним на наступний день після одержання ухвали було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі 352,00 грн, не впливають на законність постановленої судом апеляційної інстанції ухвали від 02 серпня 2017 року, оскільки доказів того, що ними на адресу апеляційного суду було направлено оригінал платіжного доручення не надано.

Сам факт сплати судового збору без направлення оригіналу квитанції протягом строку встановленого судом, не свідчить про те, що заявником належним чином було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду апеляційної інстанції від 26 червня 2017 року.

Інших доводів у касаційній скарзі заявником не вказано.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час виникнення цих правовідносин, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте, така перевірка здійснюється судом перед відкриттям провадження у справі та за наявності документу про сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Зеленогайської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської областізалишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик