Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 січня 2018р. Справа №642/5259/17 Провадження №2/642/1868/17
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Пшенична Т.М.;

За відсутності позивача ОСОБА_3, за участю представника ОСОБА_4, за відсутності третьої особи ОСОБА_5, яка сповіщена про день та час розгляду справи, відсутності третьої особи Треття Харківська державна нотаріальна контора, яка заявила про розгляд справи за їх відсутності, за участі відповідачки ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7;

розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_3, треттяї особа: ОСОБА_5, Треття Харківська державна нотаріальна контора, до ОСОБА_6 про стягнення заборгованісті по аліментам, неустойку (пеню) за неналежне виконання аліментних зобов'язань, інфляційні витрати, 3 % річних за невиконання грошового зобов'язання по виплаті аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в обгрунтування змісту позовних вимог зазначив, 02 січня 1986 року ОСОБА_5, уклала шлюб з ОСОБА_8. Від шлюбу у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між ОСОБА_5 з ОСОБА_8 було розірвано.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_8, починаючи з 1995 року, ніякої матеріальної допомоги позивачу, не надавав, ОСОБА_5 змушена була звернутися до суду для стягнення аліментів.

12.02.1997 року Постановою Ленінського районного суду м. Харкова було встановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, починаючи з 05.02.1997року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_8 ухилівся від обов'язку ухилявся.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 помер.

Спадкоємцями, після смерті ОСОБА_8, є Позивач та Відповідач. На дійсний час Позивач прийняв спадщину. З огляду на те, що про факт смерті батька Позивачу стало відомо лише у червні 2017 року. У склад спадкового майна входить квартира АДРЕСА_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На момент відкриття спадщини ОСОБА_8 мав обов'язок по сплаті аліментів на утримання Позивача.

Тому позивач відповідно до вимог ст. ст. 180, 181, 182, 196 СК України, ст. ст. 526, 625, 1282 ЦК України, вимагає:

- стягнути з ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість по аліментам у розмірі 8455 (вісім тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 45 (сорок п'ять) коп;

- стягнути з ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, неустойку (пеню) за неналежне виконання аліментарних зобов'язань у розмірі 2 572 (дві тисячі п'ятсот сімдесят дві) грн. 91 (дев'яносто одна) коп.;

- стягнути з ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інфляційні витрати за весь час 66 677 (шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 54 (п'ятдесят чотири) коп.;

- стягнути з ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 3 % річних за невиконання грошового зобов'язання по виплаті аліментів в розмірі 4290 (чотири тисячі двісті дев'яносто) грн. 45 (сорок п'ять) коп.

Відповідачка заперечень щодо заявленого позову суду не надала.

Представник позивача на позові наполягав, у вільних поясненнях наданих суду вказав, обставини викладені в обгрунтування змісту позовних вимог.

Відповідачка позовні вимоги не визхнала. В пояснені вказала, що треття особа під час життя ніколи не зверталась з виконання рішення суду, щодо стягнення аліментів.

Представник відповідоча в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. В пояснення вказала, що аліменти неразривно повязані з життям особи. Аліментні забов'язання не можуть бути предметом спадщини, що суперечить вимогам ст.608, 1219 ЦК України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини:

02 січня 1986 року ОСОБА_5, уклала шлюб з ОСОБА_8 Від шлюбу у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 народилася дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Що свідчить, копія свідоцтва про народження.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з часомм було розірвано, що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу.

ОСОБА_8, починаючи з 1995 року, ніякої матеріальної допомоги на утримання позивача, та за заявою ОСОБА_5, 12.02.1997 року Постановою Ленінського районного суду м. Харкова було стягнуто з ОСОБА_8 на користь сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, починаючи з 05.02.1997року і до досягнення дитиною повноліття.

Але ОСОБА_8 постанову суду не виконував, с приводу чого позивач заявляє вимоги.

Вимогами статтей 180 ч.1, 181, 194, 195, 196 СК України визначено:

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З аналізу вказаних статей закону безпосередньо визначено, що аліментні зобовязання повязані з физичною особою, яка є батьком або матерб особи та не можуть бути перекладено обовязку в частині утримання дитини іншою особою.

Правова позиція позивача, щодо стягнення з відповідачки належних сум грунтується на вимогах статті 1282 ЦК України, якою передбачено: Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Крім того, позивач підставами позовних вимог зазначає положення статей 526, 549, 625 Цивільного кодексу України та надає розрахунок суми заборгованості щодо інфляціних нарахувань та 3% річних.

В данному випадку, аліментні зобов'язання та правовідносини яки э наслідком від аліментних зобов'язань, врегулюьовані нормами Сімейного кодексу України, а тому посилання позивача на норми Цивільного кодексу України є безпідставнми, що в свою чергу визначає безпідставність заявених вимог в данної частині.

На думку суду, правова позиція позивача є хібною, а правова позиція відповідачки та її представника заслуговує на увагу, т.я. вимогами статті 608 ч.1 ЦК України визначено:. Зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Вимонами статті 1219 ч.1 ЦК України визначено: . Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Таким чином, вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволеню.

Указом Президента України за №449/2017 від 29 грудня 2017 року, відповідно до підпункту 6 пункту 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, статті 19, частини першої статті 21, пункту 40 розділу ХII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Ленінський районний суд м.Харкова ліквідовано.

Згідно п.3 розділу ХII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 259, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3, треттяї особа: ОСОБА_5, Треття Харківська державна нотаріальна контора, до ОСОБА_6 про стягнення заборгованісті по аліментам, неустойку (пеню) за неналежне виконання аліментних зобов'язань, інфляційні витрати, 3 % річних за невиконання грошового зобов'язання по виплаті аліментів, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області, або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М.Євтіфієв