АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7041/2018 Головуючий у 1-й інстанції: Миколаєць І.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В. , Ящук Т.І.

при секретарі -Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві АбакумовоїНадії Іванівни при примусовому виконанні вироку Святошинського районного суду міста Києва від 08.12.2016 року про стягнення шкоди завданої кримінальним злочином, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Правобережне об'єднання управляння Пенсійного фонду України у місті Києві, Центр нарахування пенсій Головного управляння Пенсійного фонду України , -

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Абакумової Н. І. при примусовому виконанні вироку Святошинського районного суду міста Києва від 08.12.2016 року про стягнення шкоди завданої кримінальним злочином.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2018 року за вказаною скаргою ОСОБА_1 провадження закрито з тих підстав, що розгляд даної скарги не підлягає розгляду в цивільному судочинстві, роз'яснивши при цьому право заявника на звернення до адміністративного суду із позовом в порядку , передбаченому КАСУ.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки до висновку про те, що її скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд першої інстанції прийшов помилково.

Перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, Апеляційний суд міста Києва, який діє відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заявником оскаржуються дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Абакумової Н. І. при примусовому виконанні вироку Святошинського районного суду міста Києва від 08.12.2016 року на підставі виданого, Святошинським районним судом міста Києва виконавчого листа №759/4830/16-к, за яким цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

При цьому скаргу ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства 10.12.2017 року.

Закриваючи провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Абакумової Н. І. при примусовому виконанні вироку Святошинського районного суду міста Києва від 08.12.2016 року, суд першої інстанції, пославшись на п. 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року за № 6, виходив з того, що вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Проте з таким висновком суду суд апеляційної інстанції не може погодитись з наступних підстав.

Статтею 383 ЦПК України, в редакції 2004 року, що діяла на час подачі скарги, визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦПК України в редакції 2004 року, що діяла на час подачі скарги,скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

У постанові № 6-2946цс16 від 22.02.2017 року, Верховний Суд України зазначив, що підстави, порядок звернення та розгляду цивільного позову в кримінальному процесі передбачені статтею 128 КПК України, зокрема, відповідно до частин четвертої та п'ятої цієї статті форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред'являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Тобто інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним з позовним провадженням, врегульованим ЦПК України.

Відповідно до вимог статей 383, 384 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно із частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, подавши скаргу на дії державного виконавця до Святошинського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства, заявник діяв з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки саме Святошинський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № №759/4830/16-к та виконання якого перебуває у провадженні державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Абакумової Н. І..

При цьому слід зазначити, що пославшись на п. 8 Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», який викладено в редакції станом на 07.02.2014 року, суд першої інстанції не звернув уваги на правову позицію Верховного Суду України з указаного питання станом на 22.02.2017 року та на ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», що і призвело до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, внаслідок чого вона підлягає скасуванню з направленням для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий : Судді: