Справа № 357/3756/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувшив порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з цивільним позовом до Білоцерківської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому 21.05.1996 року ОСОБА_2, мотивуючи тим, що вказана квартира належала на праві спільної часткової власності її матері ОСОБА_3 та співмешканцю матері ОСОБА_2 в рівних частках по 1/2 частині кожному. ОСОБА_2 помер 21 травня 1996 року, спадкоємців за законом не мав, заповіту не залишив, після його смерті влітку 2005 року позивачка переїхала проживати в квартиру матері, де вони проживали вдвох до смерті ОСОБА_3, яка померла 25.07.2007 р. Позивачка набула у власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, частина квартири, що належала ОСОБА_2 до цього часу ніким не успадкована. Позивачка зазначає, що вона добросовісно, відкрито, безперервно, з 2005 року і по теперішній час володіла квартирою № 26 по вул. Ярослава Мудрого,7 в м.Біла Церква Київської області , в тому числі 1/2 частиною квартири, що належала померлому ОСОБА_2, а тому на підставі ст..344 ЦК України набула на неї право власності за набувальною давністю.

Предстаавник позивача адвокат ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника на розсуд суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності № 508, виданого виконкомом Білоцерківської міської ради 18.11.1992 року на підставі рішення виконкому № 433 від 18.11.1992 , доповненого на підставі рішення виконкому № 142 від 05.05.1994 рокуАДРЕСА_2 по вул..Ярослава Мудрого в будинку № 7 / колишня вул. Горького, буд. 9/ в в м.Біла Церква Київської області належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/2 частині кожному.

Встановлено, що ОСОБА_3 є матір»ю позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - люди похилого віку, в зареєстрованому шлюбі не перебували, співмешкали.

ОСОБА_2 помер 21 травня 1996 року у віці 82 роки , ОСОБА_3 померла 25 липня 2007 року у віці 85 років.

ОСОБА_1 набула право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.10.2011 р. в реєстрі за № 1-2668.

За інформацією, отриманої від Першої Білоцерківської міської нотаріальної контори, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася, спадкоємців не виявлено.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що актуальна на 26.01.2018 р. , власниками квартири АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 на 1/2 частину та померла особа ОСОБА_2 на 1/2 частину.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 заселилася у квартиру влітку 2005 року з метою догляду за хворою матір»ю, проживала без реєстрації з 2005 року, зареєстрована у квартирі з листопада 2011 року, оплачує комунальні послуги, підтримує в ній належний технічний і санітарний стан тощо.

Статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У Постанові Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 розяснено судам, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Суди, визначаючи добросовісність володіння, також вважають, що насамперед слід встановити, що володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужою річчю, тобто, що обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Встановлені судом факти свідчать про те що позивач ОСОБА_1 у 2005 році добросовісно заволоділа і продовжує володіти по теперішній час 1/2 частиною квартири, що належала померлому 21.05.1996 року ОСОБА_2, вільно, безперервно та відкрито більше 10 років, вважаючи квартиру особистою приватною власністю її матері ОСОБА_3, спадкоємців ОСОБА_2 не виявлено, відумерлою спадщиною це майно не визнавалося, а тому суд вважає обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_4, що належала померлому ОСОБА_2, в порядку набувальної давності на підставі ст.344 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,16,344 ЦК України, ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт СК № 755379, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала померлому 21 травня 1996 року ОСОБА_2, в порядку набувальної давності

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 05.09.2018 р.

СуддяОСОБА_5