Справа № 715/1772/18
Провадження № 2/715/685/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були членами господарства по вул. М. Емінеску, 15, в с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області, яке станом на 15 квітня 1991 року, відносилося до суспільної групи колгоспних дворів. Відповідно до ст. ст. 120-121, 123 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і частки членів такої форми власності встановлювалися за принципом рівності, а отже ОСОБА_1 та його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало по 1/3 частці господарства. Категорія господарства, членство в ньому зазначених осіб підтверджується архівною довідкою № 1/263 від 16 липня 2018 року, виданою архівним відділом Глибоцької РДА. 22 серпня 2004 року ОСОБА_4 всім належним їй майном розпорядилася на користь позивача, про що склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, зареєстрованим за №56, який не був змінений чи скасований. 08 грудня 2013 року ОСОБА_3 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі на 1/3 частку майна господарства, по вул. М. Емінеску, 15, в с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину оскільки на час її відкриття постійно проживав з батьком та не відмовлявся від успадкування. Частка ОСОБА_1 в спільному майні збільшилася до 2/3. Оскільки документального підтвердження даних про реєстрацію шлюбу батьків ОСОБА_1, немає, ОСОБА_4, як одна з подружжя не успадкувала за законом належне ОСОБА_3 майно, і її частка у спільному майні залишилася 1/3. 01 вересня 2014 року, ОСОБА_4 позивач прийняв спадщину за заповітом, в результаті чого у його власність перейшло все майно, належне батькам. До складу спадкового майна входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по вул. М.Емінеску,15 в с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області, до складу якого входить: житловий будинок літ. «А», загальна площа 66,6 кв.м., у тому числі житлова площа 32,6 кв.м., навісів літ.літ. «Б», «Г», «Д», сараїв літ.літ. «В», «Е», «Є», «Ж», «З», літньої кухні літ. «И», колодязя №1, огорожі №2-6, вимощення № І загальною вартістю107891 грн. Отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове нерухоме майно ОСОБА_1 не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно, що становить перешкоди у оформленні спадкових прав. Тому просить суд, позов задовольнити в повному обсязі та визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що розташоване по вул. М. Емінеску, 15, в с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, проте направив до суду заяву, в якій підтвердив обставини викладені в позовній заяві, просив суд позов розглянути без його участі.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не зявився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за житія спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1235 ЦК України заповідач не може позбавити право на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадають, незалежно від змісту заповіті7, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, якщо спяакоємєць будь - яким із перелічених у законі способів прийняв спадщину, а потім помер, то прийнята ним спадщини буде спадкуватися його спадкоємцями в окремій спадковій справі, що заводиться після нього як на особисте майно, так і на майно, яке він прийняв, але не оформив.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являлися членами господарства по вул. М. Емінеску, 15, в с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області, яке станом на 15 квітня 1991 року, відносилося до суспільної групи колгоспних дворів. Відповідно до ст. ст. 120-121, 123 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і частки членів такої форми власності встановлювалися за принципом рівності, а отже ОСОБА_1 та його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало по 1/3 частці господарства. Категорія господарства, членство в ньому зазначених осіб підтверджується архівною довідкою № 1/263 від 16 липня 2018 року, виданою архівним відділом Глибоцької РДА. 22 серпня 2004 року ОСОБА_4 всім належним їй майном розпорядилася на користь позивача, про що склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, зареєстрованим за №56, який не був змінений чи скасований. 08 грудня 2013 року ОСОБА_3 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно, в тому числі на 1/3 частку майна господарства, по вул. М. Емінеску, 15, в с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину оскільки на час її відкриття постійно проживав з батьком та не відмовлявся від успадкування. Частка ОСОБА_1 в спільному майні збільшилася до 2/3. Оскільки документального підтвердження даних про реєстрацію шлюбу батьків ОСОБА_1, немає, ОСОБА_4, як одна з подружжя не успадкувала за законом належне ОСОБА_3 майно, і її частка у спільному майні залишилася 1/3. 01 вересня 2014 року, ОСОБА_4, позивач прийняв спадщину за заповітом, в результаті чого у його власність перейшло все майно, належне батькам. До складу спадкового майна входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, які розташовані по вул. М.Емінеску,15 в с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області, до складу якого входить: житловий будинок літ. «А», загальна площа 66,6 кв.м., у тому числі житлова площа 32,6 кв.м., навісів літ.літ. «Б», «Г», «Д», сараїв літ.літ. «В», «Е», «Є», «Ж», «З», літньої кухні літ. «И», колодязя №1, огорожі №2-6, вимощення № І загальною вартістю 107891 грн..

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, ст.ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1233-1235, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КР 860687, виданий Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, ІПН НОМЕР_1, право власності на нерухоме майно що розташоване по вул. М.Емінеску,15 в с. Багринівка Глибоцького району Чернівецької області і складається з житлового будинку літ. «А», загальна площа 66,6 кв.м., у тому числі житлова площа 32,6 кв.м., навісів літ.літ. «Б», «Г», «Д», сараїв літ.літ. «В», «Е», «Є», «Ж», «З», літньої кухні літ. «И», колодязя №1, хвірток № 2, № 6, огорожі №3, № 5, воріт № 4, вимощення № І загальною вартістю 107891 (сто сім тисяч вісімсот девяносто одна) гривня, 00 копійок.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 вересня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

СУДДЯ: