Провадження №2-о/748/4/18
Єдиний унікальний № 748/3096/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Меженнікової С.П.

при секретарі Медвідь А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в місті Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, звернулася до суду із заявою, і після уточнення вимог, просила встановити факт народження онука - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначишви, його місце народження - м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна, батьків: батько - ОСОБА_4, громадянин України, мати - ОСОБА_5, громадянка України. Свої вимоги мотивувала тим, що мати дитини та її донька - ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна. 27 вересня 2014 року ОСОБА_5 в м. Феодосії Республіки Крим зареєструвала шлюб із ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_3. У виданому свідоцтві про народження дитини вказується прізвище матері «ОСОБА_5», громадянка України, оскільки остання відмовилася отримувати Російське громадянство та російський паспорт. Заявниця вважає, що свідоцтво про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1, за яким прізвище «ОСОБА_5» було змінено на «ОСОБА_5», є недійсним і не створює правових наслідків на підставі ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Також, вважає, що паспорт громадянина Російської Федерації, видане ОСОБА_4 відділом УФМС Росії по республіці Крим в м. Керчь, що є незаконним органом, на підставі ч.2 ст.9 вищезазначеного Закону, і на підставі ч.3 ст.9 цього ж Закону, є недійсним. Після смерті матері, ОСОБА_3, разом із сестрою - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, переїхали до неї в с. Анисів Чернігівського району Чернігівської області, Україна, де і проживають постійно з 23 серпня 2017 року. Встановлення даного факту їй потрібно для отримання онуком громадянства України, оформлення до дитячого садочка та отримання матеріальної допомоги від держави.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що заяву підтримують та просять її задовольнити (а.с. 48, 49).

Заінтересована особа - Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в судове засідання явку свого представника не забезпечили, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без участі їх представника. Рішення просили винести на розсуд суду, заперечень проти заявлених вимог не мають ( а.с. 46).

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно приписів п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Як вбачається із вимог ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно приписів ч.3 ст.317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_5, виданого повторно 26 вересня 2017 року, матір'ю останньої є ОСОБА_1 (а.с.5)

Внаслідок державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_5, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

22 серпня 2017 року відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополь Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя видане свідоцтво про смерть ОСОБА_5, серії НОМЕР_2, відповідно до зазначених відомостей ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Севастополь АР Крим.

22 серпня 2017 року відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополь Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя видана довідка про смерть ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, № 1212.

Дані обставини, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, доказуванню не підлягають, оскільки встановленні рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2017 року (справа № 748/2523/17), яке набрало законної сили, яким було встановлено факт смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с. Рудка, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянки України, - ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Севастополь, Автономна республіка Крим, Україна. (а.с.8-9).

Як вбачається із записів у копії свідоцтва про укладення шлюбу, 27 вересня 2014 року Феодосійським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про що зроблено відповідний актовий запис № 218 ( а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3, де батьками записані: батько - ОСОБА_4, громадянин Російської Федерації, мати - ОСОБА_5, громадянка України (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_5, заявниця забрала онука ОСОБА_3 до АДРЕСА_1, де він проживає і по сьогодні.

Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було відмовлено заявниці у проведенні державної реєстрації народження онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження ( а.с. 13).

Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» закріплено, що тимчасово окупованою територією України є Автономна Республіка Крим та м. Севастополь.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Згідно ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника та дитини, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, суд враховує свідоцтво про укладення шлюбу 27 вересня 2014 року, свідоцтво про народження дитини від 31 жовтня 2014 року, рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 вересня 2017 року та, з огляду на ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження на території України є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що надасть заявнику можливість отримати державним органом України свідоцтво про народження дитини - ОСОБА_3.

Разом з тим, в уточненні до заяви вказано прохання зазначити батьком дитини ОСОБА_4, громадянина України, але доказів громадянства батька дитини суду не надано. За таких обставин, суд не може зазначити громадянство батька дитини саме - громадянин України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст.1,9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 315-319 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_4, Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про встановлення факту народження дитини - задовольнити частково.

Встановити факт народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна, зазначивши мати - ОСОБА_5, громадянка України, батько - ОСОБА_4.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення.

Копію рішення суду після його проголошення невідкладно надіслати до Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації народженняОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: С.П. Меженнікова