Справа № 318/444/18 Номер провадження №2/318/635/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2018 р. м. Камянка- Дніпровська

Кам`янсько- Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Васильченка В.В.; при секретарі Крук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на наступні обставини.Вказавши, що 04.10.2017 року Камянсько- Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби, на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження ВП № 54487659. 29.06.1999 року ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис № 704 щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постановлено стягнути заборгованість з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Сума, що підлягає стягненню, складає:

16395,49 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 2993.79 грн., заборгованість за відсотками 10144 грн. 77 коп.,

заборгованість з пені та комісії 2000,00 грн.,

заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500,00 грн.,

заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 756,93 грн.,

витрати та вчинення виконавчого напису у сумі 1450,00 грн.

Вважає вищевказаний виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Тому просить, суд визнати виконавчий напис від 29.06.1999 року № 704 вчинений ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 26.06.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.09.2018 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 до суду не зявились, у поданій заяві просили суд справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» всудове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено наступні обставини.

29.06.1999 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис № 704 щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постановлено стягнути заборгованість з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у сумі 16395,49 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 2993.79 грн., заборгованість за відсотками 10144,77, заборгованість з пені та комісії 2000,00 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 756,93 грн., витрати та вчинення виконавчого напису у сумі 1450,00 грн.

04.10.2017 року Камянсько-Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження ВП № 54487659.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

П. 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов'язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.

Як зазначає позивач, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед банком за відповідним договором.

У даному випадку не можна говорити про безспірність стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» із позивача грошової суми, адже наведена у виконавчому написі нотаріуса грошова сума кредитної заборгованості утворилася по за межами строку позовної давності.

Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Дані обставини підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною.

Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було зясовано чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив нормист.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 3, 4, 5, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 29.06.1999 року № 704 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. таким, що не підлягає виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Запорізькій апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя:ОСОБА_4