АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року місто Київ.

Справа № 760/5379/18

Апеляційне провадження № 22-ц/796/7639/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Іванченка М.М., Рубан С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Грішиної Наталії Олександрівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» на рішення Солом"янського районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року, (у складі судді Коробенко С.В.) в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Влютому 2018 року Позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму в розмірі 26134,72 гривень. В позовній заяві містилось клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 липня 2015 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №5098857РО, згідно з яким Відповідач отримав ліміт кредитування, що підтверджується меморіальним ордером №38688982 від 04.07.2017, випискою по рахунку НОМЕР_1 за період з 10.07.2015 по 27.12.2017, випискою по рахунку № 6301 за період з 10.07.2015 по 27.12.2017.

Крім того, Позивач стверджував, що оригінал кредитного договору №5098857РО був втрачений, проте відносини між сторонами також регулюються Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», а тому умови договірних відносин можливо встановити саме з Правил.

Враховуючи наявні виписки по рахункам та складений Позивачем розрахунок, ПАТ «Кредобанк» просив стягнути з Відповідача заборгованість в розмірі 26134,72 гривень, яка складається з:

-16429,24 гривень неповернута сума кредиту;

-3925,58 гривень прострочених відсотків;

-38,60 гривень простроченої суми комісії за адміністрування кредиту;

-5471,30 гривень пені за прострочення виконання зобов'язань.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року у задоволенні позову Публічному акціонерному товариству «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що комплекс наданих Позивачем матеріалів не засвідчує факту укладення між банком та Відповідачем Договору №5098857РО про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) від 10.07.2015 або, принаймні, прийняття Відповідачем умов кредитування.

Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що в справі відсутні копія паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_2, підпис на яких міг би засвідчити факт звернення Відповідача в Банк за отриманням банківських послуг.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу представник позивача обґрунтовувала тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, також висновки суду не відповідають обставинам справи. Наданими позивачем доказами достовірно підтверджується виникнення у відповідача заборгованості за кредитним договором, яка належним чином не погашається, а тому є всі підстави для її стягнення. Представник Позивача зазначила, що судом першої інстанції не було взято до уваги надані ПАТ «КРЕДОБАНК» меморіальний ордер та виписки по рахунку боржника, що свідчить про порушення норм процесуального права оскільки судом не було в повному обсязі досліджені надані позивачем докази. Також зазначила, що судом проігноровано твердження позивача про те, що відповідач був ознайомлений з Правилами та діючими тарифами банку та згодний їх використовувати, тому правовідносини між сторонами регулюються Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк». Апелянт посилався на те, що судом не було застосовано норми ч.3 ст. 276 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального провадження, що призвело до розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін та унеможливило здійснити витребування другого примірника кредитного договору, який наявний у відповідача.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення місцевого суду відповідає вимогам вищенаведених норм.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача ОСОБА_2 був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1. По вказаному рахунку здійснювались операції по зарахуванню заробітної плати від ТОВ «Старко Київ», розрахунки в торгових мережах, терміналах та поповнення та списання коштів (а.с.69-123).

Крім того, позивачем надано виписки по рахунку 6301 по якому здійснювались операції по овердрафту (а.с.124-135).

Матеріали справи містять Правила надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «КРЕДОБАНК» (а.с. 8-65), Меморіальний ордер № 38688982 від 04.07.2017 р. 9а.с.68), виписки по рахунку (а.с. 69-135), однак на жодному із перелічених документів підпису відповідача не має.

Будь-які документи, які б містили підпис відповідача та могли б засвідчити його волевиявлення на отримання автоматичного овердрафту, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За змістом ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Вирішуючи спір, суд вірно дійшов висновку про те, що жоден документ з наданих Позивачем не містить підпису ОСОБА_2, а відтак відсутні докази волевиявлення відповідача на отримання автоматичного овердрафту на умовах, відповідно до яких нарахована заборгованість.

Згідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані позивачем докази, а саме меморіальний ордер та виписки по рахунку, не засвідчували факту укладення між банком та Відповідачем Договору №5098857РО про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) від 10.07.2015 або, принаймні, прийняття Відповідачем умов кредитування. Суд оцінив ці докази, у відповідності з вищенаведеними вимогами ЦПК України.

Крім того, твердження апелянта про те, що відповідач ознайомлений з Правилами та діючими тарифами банку та згодний їх використовувати, тому правовідносини між сторонами регулюються Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк» спростовуються матерілами справи, адже на вказаних документах не має підпису відповідача про ознайомлення з ними.

Посилання заявника на порушення місцевим судом ч.3 ст. 276 ЦПК України та прийняття рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, що призвело до того, що не був витребуваний другий примірник договору у відповідача, суд оцінює критично. Адже, в позовній заяві позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (позовна заява а.с.3), та не заявив клопотання про витребування у відповідача його примірника договору. Крім того, за адресою місяця реєстрації відповідача, поштова кореспонденція останнім не отримувалась , а тому у суду відсутні підстави вважати, що відповідач знав про те, що до нього позивається банк , проте заперечень з приводу заявлених вимог не направив.

Отже доводи апеляційної скарги є не доведеними та такими, що не спростовують висновків суду.

Суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому керуючись ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за апеляційний розгляд покладаються на позивача, так як апеляційна скарга залишається без задоволення.

В зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Грішиної Наталії Олександрівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Солом"янського районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.В. Желепа

Судді С.М. Рубан

М.М. Іванченко