Справа № 594/925/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не приймає участі в її вихованні. Вона на даний час ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а утримання дочки потребує значних затрат. Відповідач є фізично здоровим, інших утриманців не має, працює за кордоном, де отримує близько тисячі євро в місяць, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, які вона просить визначити в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1500 грн. щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, з часу звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 29 серпня 2018 року розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнає частково та згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що його матеріальний стан, як платника аліментів, не дозволяє виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно, оскільки він ніде не працює і не має жодних доходів, проживає за рахунок утримання домашнього господарства. Також не має у власності домоволодінь, земельних, майнових паїв та транспортних засобів. Не відповідає дійсності та обставина, що він перебуває за кордоном та отримує 1000 євро в місяць. У нього є переселенська віза і він деколи їде у Польщу відвідати своїх родичів, однак там не працює.

Позивачка ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якій вказала, що заперечення відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, не відповідають дійсності. Відповідач є здоровим та працездатним. Офіційного місця роботи не має, проте виїжджає за межі держави на заробітки у Польщу, хоча стверджує, що такі поїздки здійснює з метою провідати родичів. Заперечення відповідача спрямовані виключно на те, щоб він міг уникнути виконання обовязків щодо утримання дитини.

В судове засідання позивачка не прибула, в поданій до суду письмовій заяві просить слухати справу за її відсутності, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув. У відзиві на позовну заяву просив слухати справу за його відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.

Сторони з 19 листопада 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2014 року було розірвано.

Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ИД №175754, виданим Гермаківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 01 червня 2013 року.

18 травня 2016 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4, змінивши прізвище ОСОБА_3 на прізвище чоловіка ОСОБА_4, про що складено відповідний актовий запис за №53 (свідоцтво про шлюб серії І-ИД №126974).

Від даного шлюбу 09 вересня 2016 року народилася дочка ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії І-ИД №244901).

Згідно довідок Гермаківської сільської ради Борщівського району від 06 червня 2018 року №810, 819 та акту обстеження житлово-побутових умов проживання, проведеного комісією Гермаківської сільської ради 05 червня 2018 року, позивачка ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 в житловому будинку, який належить бабусі ОСОБА_6 Разом з нею проживають, зокрема, чоловік ОСОБА_4; дочка ОСОБА_3; дочка ОСОБА_5

За даними Гермаківської сільської ради ОСОБА_1 на території Гермаківської сільської ради будинків та земельних ділянок у власності не має. Не працює з 31 травня 2014 року по даний час. В господарстві утримується птиця, свині, проводиться обробіток земельних ділянок.

Згідно довідки Борщівського управління соціального захисту населення від 07 червня 2018 року ОСОБА_1 в період з жовтня 2016 по червень 2018 року отримувала одноразову допомогу при народженні 1-ої дитини в розмірі 860,00 грн. щомісячно.

Згідно долучених відповідачем ОСОБА_2 на підтвердження фактів, наведених у відзиві на позовну заяву, письмових доказів встановлено, що йому на території Гермаківської сільської ради земельні ділянки, земельні частки (паї) не виділялись, рухомого та нерухомого майна на території сільської ради ОСОБА_2 не має (довідки Гермаківської сільської ради №998, 999 від 06.09.2018року). За даними копій трудової книжки серії АФ №332294 він ніде не працює.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка позбавлена можливості надати суду докази на підтвердження майнового становища відповідача. Відповідач у відзиві на позов стверджує, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2018 рік" з 01 липня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 1559 грн.

Враховуючи, що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги, мати дитини ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитину, а також з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дитини.

Згідно ЗУ Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, жительки с.Гермаківка Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в сумі 1400,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області до Апеляційного суду Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 17 вересня 2018 року.

Головуючий: