АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №2-3844/11 Головуючий у 1 інстанції: Соколов О.М.
Провадження № 22-ц/796/7590/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 08 червня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року задоволено частково заяву ОСОБА_3 про забезпечення її позову.

Накладено арешт на наступне майно:

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,

- земельну ділянку площею 0,0986 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (державний акт на право власності на земельну ділянку виданий Головним управлінням земельних ресурсів КМДА від 01 серпня 2008 року), яка належить ОСОБА_4

- автомобіль Lexus LS 460, 2007 рік випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Заборонено ОСОБА_4 відчужувати у будь-який спосіб наступні земельні ділянки, а саме :

- земельну ділянку площею 0,5 га, розташована у Васильківському районі Київської області;

- земельну ділянку площею 504 кв.м, розташована в Обухівському районі Київської області;

- земельну ділянку площею 2500 кв.м, розташована в Обухівському районі Київської області;

- будь-яке інше нерухоме майно (в т.ч. майнові права), рухоме майно, на права які підлягають реєстрації, корпоративні права, придбані за час з 2005 по 2008 р.р. включно.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя залишено без розгляду.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 серпня 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2012 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. Проведено поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіля марки «Lexus LS 460», 2007 року випуску, вартістю 250 000 грн, із залишенням його у власності ОСОБА_4 зі стягненням з нього на користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля.

30 травня 2018 року ОСОБА_4 подав до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року. Посилається на те, що ухвалене по справі рішення набрало законної сили та виконане.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року заяву ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року арешт на наступне майно :

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1,

- земельну ділянку площею 0,0986 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (державний акт на право власності на земельну ділянку виданий Головним управлінням земельних ресурсів КМДА від 01 серпня 2008 року), яка належить ОСОБА_4

- автомобіль Lexus LS 460, 2007 рік випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2;

заборону ОСОБА_4 відчужувати у будь-який спосіб наступні земельні ділянки, а саме :

- земельну ділянку площею 0,5 га, розташована у Васильківському районі Київської області;

- земельну ділянку площею 504 кв.м, розташована в Обухівському районі Київської області;

- земельну ділянку площею 2500 кв.м, розташована в Обухівському районі Київської області;

- будь-яке інше нерухоме майно (в т.ч. майнові права), рухоме майно, на права які підлягають реєстрації, корпоративні права, придбані за час з 2005 по 2008 р.р. включно.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати вказану ухвалу суду в частині скасування арешту на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1. Просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4, посилаючись на те, що рішення суду щодо розподілу вказаних об'єктів фактично не виконане, між сторонами наявний спір щодо володіння, користування та розпорядження цим майном. Надана суду копія постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження не стосується рішення суду у відповідній частині. Звертає увагу на те, що ОСОБА_3 як власник ? частини житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, питання скасування заходів забезпечення позову не порушувала.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представники ОСОБА_4 просять відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України в редакції, чинній на час вжиття судом заходів забезпечення позову, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

ЦПК України визначає забезпечення позову як тимчасове обмеження, що вживається судом у зв'язку з розглядом конкретної справи з метою забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову або поновлення прав, за захистом яких звернувся заявник.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 лютого 2012 року Печерським районним судом м. Києва по суті спору було ухвалено рішення, яким визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя право власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. Проведено поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіля марки «Lexus LS 460», 2007 року випуску, вартістю 250 000 грн., із залишенням його у власності ОСОБА_4 зі стягненням з нього на користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля.

Рішення суду набрало законної сили 14 серпня 2012 року.

На виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсації вартості 07 вересня 2012 року було видано виконавчий лист, який був пред'явлений до виконання до ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві.

05 квітня 2013 року державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду (а. с. 25, т. 5).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2011 року.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_3 на те, що рішення про поділ житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 фактично не виконане і між сторонами наявний спір щодо володіння, користування та розпорядження цим майном.

Рішення суду в частині визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку поділу майна подружжя права власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Відтак, поділ майна вважається завершеним з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Виконання рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно не передбачає вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність у сторін спору щодо володіння і користування майном не може бути підставою для відмови у скасуванні арешту, накладеного у зв'язку із розглядом справи про поділ майна.

ОСОБА_3 не позбавлена можливості подати заяву про забезпечення позову в рамках спору, що виник з приводу володіння і користування майном.

Колегія суддів відхиляє як такі, що не ґрунтуються на процесуальному законі доводи апелянта, що ОСОБА_3 як власник 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки не ініціювала скасування заходів забезпечення її позову про поділ майна подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Немировська О.В.

Чобіток А.О.