Справа № 200/8459/18
Провадження № 2о/200/128/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Сьома дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, батько якого та чоловік заявниці ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2008 року ОСОБА_1 було призначено опікуном над ОСОБА_2 замість ОСОБА_3 Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належну йому частину квартири АДРЕСА_1. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також за законом першої, другої та третьої черг, заявник має право на спадкування за законом у четверту чергу. У встановлений законом строк заявник звернулась до Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 Постановою нотаріуса від 04.05.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю підтвердження факту родинних відносин із померлим. Вказує, що починаючи з 1984 року вона фактично мешкала однією родиною з ОСОБА_3 та його сином ОСОБА_2, а офіційно вони з ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 10.12.2003 року. За життя ОСОБА_2 страждав на стійкий хронічний психічний розлад і потребував стороннього нагляду та допомоги. Вона разом з чоловіком забезпечували його необхідним доглядом. Після смерті чоловіка з метою оформлення опікунства над ОСОБА_2 вона звернулась до суду, рішенням якого ОСОБА_2 було визнано недієздатним, а її призначено опікуном.

З урахуванням викладеного, заявник просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю за адресою АДРЕСА_1, понад п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримав у повному обсязі.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, причини не явки не повідомила.

Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.02.2009 року, власником ? частки квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1, є ОСОБА_1, власником 3/4 частки вказаної квартири є також ОСОБА_2.

З довідки про склад сім'ї від 02.03.2018 року, вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані співвласники ОСОБА_2 (знято з реєстрації 22.11.2017 року в зв'язку зі смертю) та ОСОБА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб 19 грудня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1.

ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2.

Згідно довідки Дніпропетровського благодійного фонду «Хеседменахем» ОСОБА_3, ОСОБА_2. ОСОБА_1 перебували на обліку в благодійному фонді як одна сім'я, і вели спільне господарство.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2008 року у справі № 2о-126/2008 визнано недієздатним ОСОБА_2, та призначено його опікуном ОСОБА_1

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, кожен окремо ствердили, що їм відомо, що ОСОБА_1 мешкала однією сімєю з ОСОБА_3 та його сином ОСОБА_2 та оскільки останній страждав на хронічний стійкий психічний розлад ОСОБА_1 наглядала за ним, а після смерті батька ОСОБА_3 її було призначено опікуном.

Крім того, з письмових пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спершу жили в цивільному шлюбі, в 2003 році зареєстрували офіційно шлюб. ОСОБА_1 ставилась до ОСОБА_2 як мати, вони жили разом однією сім'єю. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 залишилась мешкати разом з ОСОБА_2, доглядала його.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результатах розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Постановою завідуючої Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновської Л.Г. від 12.05.2018 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 на нерухоме майно - ? частини квартири АДРЕСА_1, в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин із спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як вбачається з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Підпунктом 4.4 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. передбачено, що факт проживання спадкоємців однією сімєю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Згідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Проаналізувавши докази, представлені заявником, суд вважає, що в судовому засіданні доведено факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю із ОСОБА_2 в зазначений заявником період, а тому є законні підстави для задоволення заяви.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Сьома дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1та ОСОБА_2 однією сім'єю за адресою АДРЕСА_1, понад п'ять років до часу відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску