Провадження № 6/761/614/2018
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Андрусь С.А.

за участю:

представника заявника: ОСОБА_1

заінтересованих осіб: ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виділення в натурі частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі по тексту - державний виконавець) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_3 в АДРЕСА_1, якою він володіє спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у розмірі 1/3 частки.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 08 серпня 2016 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №761/39097/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 472 571, 40 грн., судовий збір у розмірі 4 725, 71 грн., а всього підлягає стягненню 477 297, 11 грн.

16 серпня 2016 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51944262 по виконанню виконавчого листа №761/39097/15-ц, виданого 08 серпня 2016 року Шевченківським районним судом м Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 472 571, 40 грн., судового збору у розмірі 4 725, 71 грн., а всього підлягає стягненню 477 297, 11 грн. В добровільному порядку боржник ОСОБА_3 вищезазначене рішення суду не виконав; заборгованість не сплачена.

В судовому засіданні державний виконавець на задоволенні подання наполягав у повному обсязі, з підстав, зазначених у поданні. Крім того, звернув увагу суду на те, що вищезазначене подання ним подано саме в порядку ст. 443 ЦПК України, щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, так як в прохальній частині подання наявна описка, в частині вимоги про виділення в натурі частки майна боржника.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 підтримав подання державного виконавця і також просив суд його задовольнити.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 проти задоволення подання державного виконавця заперечував посилаючись на те, що 19 липня 2018 року, 20 серпня 2018 року та 17 вересня 2018 року ним було перераховано на рахунок Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві грошові кошти на загальну суму 11 800, 00 грн. в рахунок погашення заборгованості, в межах виконавчого провадження №51944262, що свідчить про відсутність наміру з його боку на ухилення від сплати боргу.

Заінтересовані особи: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились; про час та місце розгляду подання повідомлялись у встановленому законом порядку; їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про розгляд подання державного виконавця по суті.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 17 березня 1993 року Органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району, квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 (а.с.187-188).

08 серпня 2016 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 472 571, 40 грн., судового збору у розмірі 4 725, 71 грн., а всього підлягає стягненню 477 297, 11 грн. (а.с.165-166).

09 серпня 2016 року ОСОБА_2 подано заяву до Шевченківського ВДВС у м. Києві ГТУЮ у м. Києві про прийняття до виконання вищезазначеного виконавчого листа (а.с.164).

16 серпня 2016 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бекіровою С.Н. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51944262 по виконанню виконавчого листа №761/39097/15-ц, виданого 08 серпня 2016 року Шевченківським районним судом м Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 472 571, 40 грн., судового збору у розмірі 4 725, 71 грн., а всього підлягає стягненню 477 297, 11 грн.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця (ст. 443 ЦПК України).

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ст. 368 ЦК України).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст. 356 ЦК України).

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ст.357 ЦК України).

Визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі № 464/2227/17.

Згідно наданих державним виконавцем доказів, державним виконавцем вчинені усі можливі виконавчі дії та в повній мірі вжито заходів щодо розшуку майна боржника.

Під час розгляду подання державного виконавця, ОСОБА_3 було повідомлено про часткову сплату у розмірі 11 800, 00 грн. заборгованості на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року, яка є незначною в порівнянні до загальної суми заборгованості. Крім того, з часу відкриття виконавчого провадження по 19 липня 2018 року ОСОБА_3 не було вчинено жодних дій, спрямованих на погашення виниклої заборгованості, що свідчить про ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього вищезазначеним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2016 року.

Станом на час розгляду судом подання судом встановлено, що ОСОБА_3 має заборгованість, наявного у боржника майна недостатньо для погашення заборгованості в повному обсязі, а тому суд, приходить до висновку про можливість визначити належної боржнику частки у спільному майні подружжя для подальшого погашення вказаної заборгованості.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 534/795/14-ц.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішенням від 17 травня 2005 року по справі "Чіжов проти України" визначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що частка майна боржника ОСОБА_3 у майні, а саме: квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної сумісної власності - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складає 1/3 частку, а тому, подання державного виконавця підлягає задоволенню та є адекватним ступенем втручання до його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу верховенства права та обов'язковості виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18, 48 ЗУ "Про виконавче провадження, ст.ст.356, 357, 368, ст.ст.260, 261, 443, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виділення в натурі частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: 01030 АДРЕСА_3), в розмірі 1/3 частки у спільному майні, а саме: квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної сумісної власності - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17 березня 1993 року.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: