Справа № 297/649/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у судовому засіданні в м. Берегове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали шлюб 16 липня 2013 року, про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області зроблений актовий запис за № 67 (а.с. 4). Сторони спільних дітей не мають.

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу зазначивши, що спільне життя у них не склалося, у сторін виявилися різні погляди на сімейне життя. Крім цього, позивачка зазначила, що, на її думку, відповідач використовує її лише для того, щоб отримати посвідку на постійне проживання в Україні, оскільки є громадянином Італії. Також, ОСОБА_1 зазначила, що 04.11.2017 року між ними мав місце інцидент із нанесенням їй тілесних ушкоджень відповідачем, який був зареєстрований Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Сторони вже тривалий час не підтримують подружніх відносин та майже чотири роки проживають окремо, у зв'язку з цим позивачка просила шлюб між ними розірвати.

Ухвалою Берегівського районного суду від 18.04.2018 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до підготовчого засідання на 11 травня 2018 року (а.с. 17).

Ухвалою Берегівського районного суду від 11.05.2018 року підготовче засідання у справі було закрито, а справу призначено до розгляді по суті (а.с. 23).

09.07.2018 року до Берегівського районного суду через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач зазначив, що вказані у позовній заяві причини для розірвання шлюбу є неправдивими. На спростування цього відповідач зазначив, що 18.07.2016 року він отримав дозвіл на працевлаштування в Україні, а 10.01.2018 року отримав посвідку на постійне проживання в Україні, тому посилання позивачки, що він використовує її лише для отримання документів, які дозволять йому законно перебувати на території України, є не вірними. Також відповідач, ОСОБА_6, зазначив, що має у власності будинок, який придбав ще у 2007 році до реєстрації шлюбу з позивачкою, а тому і матеріальної користі з позивачки він немає. Стосовно погіршення подружніх відносин, зазначених ОСОБА_1, пояснив, що остання має коханця, однак в свою чергу вимагає від нього, відповідача, грошових коштів щомісячно по 200 євро на її утримання. У зв'язку з тим, що він готовий пробачити дружині, а у справі позивачці, її зраду, просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 33-40).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, подали через канцелярію суду заяву, в якій просять провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити (а.с. 44).

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання також не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 41-43), тому суд у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України cуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2017 року зареєстровано повідомлення громадянки ОСОБА_1 про нанесення їй тілесних ушкоджень її чоловіком ОСОБА_6. Заявницю було направлено на проходження СМЕ (а.с. 6).

Сторони спільних дітей не мають.

Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало не можливим. Обставини, які склалися під час подружнього життя - відсутність взаєморозуміння суперечать їх інтересам.

За таких обставин позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Витрати позивачки за надання правової допомоги в сумі 2000 гривень, що підтверджується довідкою адвоката (а.с. 8-10), відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 137, 141, п. 1 ч. 3 ст. 223, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 112 ч. 2 СК України,

рішив:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 липня 2013 року, про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Берегівського районного управління юстиції у Закарпатській області зроблений актовий запис за № 67, між ОСОБА_1, мешканкою АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та ОСОБА_6, мешканцем АДРЕСА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень та судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири ) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Гал Л. Л.