БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/8287/15-ц провадження № 6/361/15/18
У Х В А Л А

«01» серпня 2018 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретарів: Деменкової Ю.І., Телепі Т.А., Корніюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області про визначення та виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а також про зобов'язання вчинити дії щодо реєстрації речових прав, заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року заступник начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області (далі - БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області) звернулася до суду із поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, із зобов'язанням вчинити дії по її реєстрації. В обґрунтування доводів подання зазначається, що на виконанні у цьому відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 52900152 з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року № 361/8287/15-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 - 100 323 грн. 00 коп.

У наслідок проведених заходів встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно та грошові кошти, на які можна було б звернути стягнення, проте з'ясовано наявність рухомого та нерухомого майна, яке зареєстроване на його дружину ОСОБА_2 та яке набуте за час їхнього перебування у шлюбі.

Оскільки майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу), то у цьому майні підлягає визначенню частка боржника на яку у подальшому може бути звернуте стягнення.

Просить визначити та виділити частку боржника ОСОБА_1 у розмірі ? частини у спільному сумісному майні із ОСОБА_2, а саме: - в житловому будинку АДРЕСА_1; - земельній ділянці 9, площею 0,025 га (кадастровий номер: НОМЕР_4, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2; - земельній ділянці, площею 0,2 га (кадастровий номер: НОМЕР_5, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_3; - автомобілі марки «ВАЗ 11183», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Крім того у поданні БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області просить суд зобов'язати боржника ОСОБА_1 здійснити державну реєстрацію прав власності : - на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1; - на ? частину земельної ділянки 9, площею 0,025 га (кадастровий номер: НОМЕР_4, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), по АДРЕСА_2; - на ? частину земельної ділянки, площею 0,2 га (кадастровий номер: НОМЕР_5, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), по АДРЕСА_3; - на ? частину автомобіля марки «ВАЗ 11183», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У судовому засіданні заступник начальника БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області Шкред І.Ю. та заінтересована особа ОСОБА_3 підтримали подання й просили його задовольнити.

У судовому засіданні представник заінтересованих осіб: ОСОБА_1 й ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просив у задоволенні подання відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи подання та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 443 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Судом встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки (справа № 361/8287/15-ц, провадження № 2/361/524/16).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2016 року (яка набрала законної сили) позовну заяву ОСОБА_3 в частині позовних вимог, заявлених до відповідача ОСОБА_2, залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 207 ЦПК України.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2016 року (яке набрало законної сили) позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки задоволено частково. Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі - 88 064 грн. 39 коп., моральну шкоду у розмірі - 5 000 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у розмірі - 5 000 грн. 00 коп., судовий збір у розмірі - 2 258 грн. 64 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

11 жовтня 2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 361/8287/15-ц.

Постановою БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області від 11 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження № 52900152 з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року № 361/8287/15-ц.

У виконавчому провадженні № 52900152 державним виконавцем БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області вчинялися дії на виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року № 2-4267, в тому числі щодо виклику боржника ОСОБА_1, виявлення та з'ясування обсягу належного боржнику майна, арешту цього майна, з'ясовувалися питання наявності заборон та арештів, тощо.

Постановою головного державного виконавця БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області від 12 грудня 2016 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1, які належать йому до виплати після відрахування податків у розмірі 20 % заробітку, пропорційно по кожному виконавчому документу, щомісячно до повного погашення боргу у розмірі 100 323 грн. 00 коп., виконавчого збору у розмірі 10 032 грн. 30 коп., витрат у розмірі 100 грн. 00 коп.

13 березня 2017 року БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області направлено до Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення й притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України.

Із копії повідомлення комунального підприємства Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» від 05 травня 2017 року № 145 видно, що в архіві бюро відсутня інвентаризаційна справа на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_4.

Як видно із копії повідомлення комунального підприємства Броварської міської ради Київської області від 23 травня 2017 року № 135, інформація про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 відсутня.

За повідомленням Міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 22 травня 2017 року відповідно до відомостей НКС ДЗК за ОСОБА_1 на території Броварського району земельні ділянки не обліковуються.

Згідно із повідомленням відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 17 травня 2017 року № 1-11/274, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 не зареєстрований.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України від 18 квітня 2017 року № та відповіді Державної фіскальної служби України від 19 квітня 2017 року № інформація щодо ОСОБА_1 за параметрами запиту відсутня.

Згідно із копією заяви ОСОБА_1 до начальника БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області від 21 червня 2017 року він із сумою боргу у розмірі 100 323 грн. 00 коп. ознайомлений й зобов'язався погашати заборгованість із заробітної плати.

29 червня 2017 року БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області направило запит до Броварської місцевої прокуратури для проведення повторної перевірки матеріалів подання щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за невиконання судового рішення.

Згідно із копіями платіжних доручень від 29 серпня 2017 року №№ 4252, 4253, № 4254 перерахований борг ОСОБА_3 із ОСОБА_1 у сумі 492 грн. 80 коп., 100 грн. 00 коп. Крім того, перераховано виконавчий збір у сумі 49 грн. 28 коп.

За платіжним дорученням від 18 вересня 2017 року №№ 4388 перераховано борг ОСОБА_3 із ОСОБА_1 у сумі 995 грн. 28 коп.

Відповідно до копій довідок Бовсунівської сільської ради Лугинського району Житомирської області від 19 липня 2017 року № 872, від 25 липня 2017 року № 144 ОСОБА_1 зареєстрований, однак постійно не проживає, за адресою: АДРЕСА_5. ОСОБА_1 власного житла та майна на території ради не має. Майно, де зареєстрований ОСОБА_1 належить його батьку ОСОБА_7

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2017 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним виконавчого листа № 361/8287/15-ц, виданого 11 жовтня 2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області та сплати на користь ОСОБА_3 суми боргу в загальному розмірі 100 323 грн. 03 коп. згідно із виконавчим провадженням № 52900152.

За повідомленням Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 29 вересня 2017 року, ОСОБА_1 на обліку в ДПІ як фізична особа-підприємець не перебуває та не звітує. Декларації про майновий стан і доходи як громадянин не подавав.

Відповідно до повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12 травня 2017 року шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 06 листопада 1999 року. Актовий запис № 460 від 06 листопада 1999 року.

За повідомленням Регіонального сервісного центру МВС в Київській області від 18 червня 2018 року № 31/10-2869, наданого на запит суду, за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль марки «ВАЗ 11183» (2006 року випуску), реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно із копією договору дарування земельної ділянки від 21 листопада 2016 року, укладеним між ОСОБА_9 й ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Карповичем О.М. та зареєстрованим у реєстрі за номером 987, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка, загальною площею 0,2000 га (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_5), за адресою: АДРЕСА_6.

04 березня 2017 року між ОСОБА_1 й ОСОБА_2 укладено шлюбний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазарєвою В.П. та зареєстрований у реєстрі за номером 325.

За умовами цього правочину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (подружжя), шлюб між якими зареєстрований 06 листопада 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області (Актовий запис номер 460), діючи добровільно, відповідно до власного вільного волевиявлення, що відповідає їхній внутрішній волі, перебуваючи у здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів, уклали цей договір про наступне: - сторони домовилися зберегти особисту власність кожного з подружжя на майно, що придбане до реєстрації шлюбу на ім'я кожного із них; - все майно та майнові права, у тому числі рухоме і нерухоме майно, яке буде придбане та/або набуте кожним із сторін після укладення даного договору є особистим майном і належить на праві особистої приватної власності тому із сторін, на чиє ім'я воно було придбане або набуте, а у разі необхідності зареєстровано у встановленому законодавством порядку, та не потребує згоди другого з подружжя; - на момент укладення цього договору ніяких майнових претензій та один до одного сторони не мають; - майно, належне одному із подружжя відповідно до цього договору не може бути визнано сумісною власністю і при його відчуженні любим способом згода іншого з подружжя не потрібна. Шлюбний договір набирає чинності в день його укладення. Сторони підтвердили, що цей договір відповідає їхнім дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається ними у відповідності із справжньою їхньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для них умовах і не є результатом тяжких обставин, договір укладається ними без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, сторони однаково розуміють значення, умови договору, його природу і правові наслідки, бажають настання саме таких наслідків, що створюються даним договором, а також свідчать, що договором визначені всі істотні умови.

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 06 квітня 2017 року, укладеним між нею та ОСОБА_12, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазарєвою В.П. й зареєстрованим у реєстрі за номером 605, належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеним 06 квітня 2017 року між ОСОБА_12 й ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лазарєвою В.П. й зареєстрованим у реєстрі за номером 602, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,025 га (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_4), за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ (далі - Закон № 1404-VIIІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIIІ передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом статей 48, 50 Закону № 1404-VIIІ звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Частиною першою статті 1 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що цей Кодекс визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів.

Згідно із статтею 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Відповідно до статей 60, 61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Статтями 92, 93, 97 СК України передбачено, що шлюбний договір може бути укладено особами, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, а також подружжям. Шлюбним договором регулюються майнові відносини між подружжям, визначаються їхні майнові права та обов'язки. Шлюбним договором можуть бути визначені майнові права та обов'язки подружжя як батьків. За шлюбним договором не може передаватися у власність одному з подружжя нерухоме майно та інше майно, право на яке підлягає державній реєстрації. У шлюбному договорі може бути визначене майно, яке дружина, чоловік передає для використання на спільні потреби сім'ї, а також правовий режим майна, подарованого подружжю у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Сторони можуть домовитися про непоширення на майно, набуте ними за час шлюбу, положень статті 60 цього Кодексу і вважати його спільною частковою власністю або особистою приватною власністю кожного з них.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області підлягає задоволенню частково.

Із урахуванням спірних правовідносин, що виникли між ОСОБА_3 й ОСОБА_1, які виникли із листопада 2015 року та які врегульовані судовим рішенням від 28 вересня 2016 року, яке набрало законної сили, тривалого невиконання боржником виконавчого документа (із 11 листопада 2016 року), суд приходить до висновку, що укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюбного договору від 04 березня 2017 року з подальшим набуттям виключно ОСОБА_2 речових прав на нерухоме майно, свідчить про намагання уникнути ОСОБА_1 відповідальності по відшкодуванню матеріальних збитків та моральної шкоди.

Спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 й ОСОБА_2 є нерухоме майно, речові права на яке зареєстровані на останню після укладення шлюбного договору, а саме: - житловий будинок АДРЕСА_1; - земельна ділянка, площею 0,025 га (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_4) за адресою: АДРЕСА_2.

Крім того, спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 й ОСОБА_2 є автомобіль марки «ВАЗ 11183», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_2, як такий, що придбаний під час шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

У судовому засіданні представником заінтересованих осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було доведено ті обставини, що зазначене вище нерухоме та рухоме майно були придбані саме ОСОБА_2 за її власні кошти й не в інтересах сім'ї. Не було також надано підтверджуючих доказів того, що частки у цьому майні є різними, а ніж по ? кожного, із урахуванням положень цивільного та сімейного законодавства України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити частку ОСОБА_1 у розмірі ? частини в: - житловому будинку АДРЕСА_1; - земельній ділянці, площею 0,025 га (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_4) за адресою: АДРЕСА_2; - автомобілі марки «ВАЗ 11183», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Що стосується земельної ділянки, загальною площею 0,2000 га (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_5), за адресою: АДРЕСА_6, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки від 21 листопада 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Карповичем О.М. та зареєстрованим у реєстрі за номером 987, то це нерухоме майно є її особистою приватною власністю відповідно до пункту 2 частини першої статті 57 СК України й у ньому відсутня частка ОСОБА_1

Вимоги подання БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області про зобов'язання боржника ОСОБА_1 здійснити державну реєстрацію права власності на ? частину: - у житловому будинку АДРЕСА_1; - у земельній ділянці, площею 0,025 га (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_4) за адресою: АДРЕСА_2; - автомобілі марки «ВАЗ 11183», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, задоволенню не підлягають, оскільки виходять за межі вирішення питання про визначення частки майна боржника, яке врегульовано статтею 443 ЦПК України.

З огляду на викладене, подання БМВ ДВС ГТУЮ в Київській області підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 259, 260, 353, 443 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

Подання - задовольнити частково.

Визначити частку ОСОБА_1 в розмірі ? частини в:

- житловому будинку АДРЕСА_1;

- земельній ділянці, площею 0,025 га (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_4) за адресою: АДРЕСА_2;

- автомобілі марки «ВАЗ 11183», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В іншій частині у задоволенні подання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин