МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №521/9502/18
Пр. № 2/521/3356/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі Романюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 23 січня 1996 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівської районної ради народних депутатів міста ОСОБА_1, актовий запис №30, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2015 року був розірваний. Від шлюбу у них народився син: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні.

Позивачка зазначала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є підприємцем, має дохід, інших дітей на утриманні не має. Вказувала, що вона хворіє, є інвалідом 3 групи, тому потребує матеріальної допомоги як для дитини, так і для себе.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки з усіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня звернення до суду до його повноліття, тобто до 29 березня 2022 року включно, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі трьох прожиткових мінімумів на дорослу людину.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 42)

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що надає матеріальну допомогу на утримання сина, приймає участь у його вихованні, догляді, вказав, що в даний час має проблеми із працевлаштуванням, вказав, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1500,00 грн. на місяць, в частині вимог щодо стягнення з нього коштів на утримання колишньої дружини просив суд відмовити (а.с. 44-46)

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2015 року був розірваний (а.с. 9).

В період шлюбу у подружжя народився син: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, який проживає разом із матірю і знаходиться на її утриманні(а.с. 12).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що син відповідача ОСОБА_4, 29 березня 2004 року, потребує матеріальної допомоги, тому вважає, що відповідач працездатний та може платити щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Суд розяснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 29 березня 2004 року, у розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 05 червня 2018 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 29 березня 2022 року.

Позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі трьох прожиткових мінімумів на дорослу людину, оскільки вона є інвалідом 3 групи і потребує матеріально допомоги, відповідно до вимог ст. 75 СК України.

Судом встановлено, що позивачка хворіє та є інвалідом 3 групи по причині загального захворювання, що підтверджується наявними в матеріалах справи медичними довідками, загальна тривалість перебування на інвалідності 2018 рік (а.с. 5-8).

Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

Відповідно до ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи те, що позивачка отримала інвалідність у 2018 року, а шлюб між сторонами був розірваний у 2015 році, тобто, після спливу встановленого законом однорічного строку для предявлення такої вимоги, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Доказів, що спростовують зазначене, суду не надано.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір по справі становить 704,80 грн. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 84, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12,13, 81, 259, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 05 червня 2018 року до досягнення сином, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1повнолітнього віку, тобто до 29 березня 2022 року включно.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2018 року.

Суддя: О.М. Сегеда