Провадження №: 6/755/905/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"14" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кидонь Євгенія Вікторовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, -

в с т а н о в и в:

13 серпня 2018 року головний державний виконавець Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кидонь Є.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи ОСОБА_2, мотивуючи його тим, що в нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 47913545 з примусового виконання виконавчого листа № 2-н-119/06, виданого 18 липня 2006 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості на суму 438 100,00 грн. 22 червня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, однак, виконавчий документ боржником залишається невиконаний. Згідно відповіді БТІ, за боржником на праві власності зареєстрований об'єкт житлової нерухомості, а саме ? частини квартири АДРЕСА_1. Єдине майно, на яке за виконавчим документом можливо звернути стягнення на даний момент є ? частини зазначеної вище квартири. З метою фактичного повного виконання виконавчого документа, 26 березня 2018 року, 03 квітня 2018 року, 02 липня 2018 року та 02 серпня 2018 року на адресу боржника (АДРЕСА_2), рекомендованим листом направлено вимоги державного виконавця про проведення виконавчих дій щодо опису майна за адресою: АДРЕСА_1. 03 квітня 2018 року, 12 квітня 2018 року, 12 липня 2018 року та 07 серпня 2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, однак, двері в квартиру були зачинені, на дзвінок у двері ніхто не відповідав, про що були складені акти, а тому зазначені обставини свідчать про свідоме невиконання боржником законних вимог державного виконавця.

Сторони в судове засідання не викликалися у відповідності до ч. 2 ст. 439 ЦПК України.

Головний державний виконавець Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кидонь Є.В. в судове засідання не з'явився, про дату розгляду подання повідомлявся належним чином.

У відповідності до ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння божника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за подання державного виконавця, приватного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

З матеріалів подання вбачається, що 22 червня 2015 року Головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Торбинською О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47913545 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

26 березня 2018 року, 03 квітня 2018 року, 02 липня 2018 року та 02 серпня 2018 року державним виконавцем направлені повідомлення про проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 та надіслано сторонам, які отримали вказані повідомлення.

03 квітня 2018 року, 12 квітня 2018 року, 12 липня 2018 року та 07 серпня 2018 року державним виконавцем були здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_1, однак, проникнути до вказаної квартири не виявилося можливим, про що, в присутності понятих, складені акти.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.п. 4, 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб

Отже, Закон України «Про виконавче провадження" передбачає право виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Подання державного виконавця містить докази того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, уникає викликів виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій. Відповідно до чинного законодавства України приватний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Отже, за змістом наведених норм слід дійти висновку, що станом на час порушення питання про необхідність входження у житлове приміщення боржника на підставі рішення суду, уповноважена особа органу примусового виконання зобов'язана дотриматись встановленого законодавством порядку проведення виконавчих дій від часу відкриття провадження, як це визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження», що має місце в даному випадку.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, однак є власником житлового приміщення - ? частини квартири АДРЕСА_1, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання головного державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 261, 439 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Подання головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кидонь Євгенія Вікторовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 ? частини якої належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1) з метою проведення перевірки майнового стану, опису та арешту майна, належного боржнику на праві власності для проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання рішень, згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо суду апеляційної інстанції.

С у д д я Н.О.Яровенко