Справа № 128/180/17
Провадження № 22-ц/772/1656/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 рокуСправа № 128/180/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О.С. (суддя - доповідач), суддів: Ковальчука О.В., Медвецького С.К.,

з участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,

учасники справи:

заявник Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області,

заінтересована особа державний реєстратор Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Євгеній Васильович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, Вінницької міської ради на рішення Вінницького районного суду Вінницької області, ухвалене 26 травня 2017 року у складі судді Саєнко О.Б. у м. Вінниці (дата складання повного тексту рішення у справі відсутня), -

встановив:

24 січня 2017 року Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області звернулася до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, у виді земельної ділянки, площею 1,6666 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Заява мотивована тим, що спадкоємці за заповітом та за законом померлої ОСОБА_4, які прийняли спадщину відсутні, з часу відкриття спадщини спливло понад один рік, тому селищна рада, на території якої розташована спадкова земельна ділянка, зобов'язана була подати заяву про визнання цієї спадщини відумерлою.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26 травня 2017 року заву задоволено. Визнано спадщину, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, у виді земельної ділянки, площею 1,6666 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, відумерлою. Передано цю земельну ділянку у власність територіальної громади смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області в особі Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

Рішення мотивовано тим, що оскільки після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно у виді земельної ділянки, площею 1,6666 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, з часу відкриття спадщини сплинув понад 21 рік, спадкоємців померлої за заповітом та за законом, які прийняли спадщину, немає, тому є підстави для набуття територіальною громадою смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області права власності на спадкове майно.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі, Вінницька міська рада, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно з Постановою Верховної Ради України «Про зміну і встановлення меж міста Вінниці і Вінницького району Вінницької області» № 401-VIII від 13 травня 2015 року земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 увійшла у межі міста Вінниці, а тому в силу приписів статті 1277 ЦК України із заявою про визнання спадщини відумерлою могла звертатись Вінницька міська рада, як орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини, а не Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області.

Крім того, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що згідно з відомостями Державного земельного кадастру форма власності земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 значиться як державна власність, орендодавцем цієї ділянки є Вінницька районна державна адміністрація Вінницької області, яка не була залучена до участі у справі в якості заінтересованої особи. Розмір цієї ділянки становить 2,24 га, а не 1,6666 га, як указано у судовому рішенні.

Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області подала відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким вважала рішення законним і обґрунтованим, зокрема зазначала, що мала повноваження на звернення із заявою в силу приписів статті 1277 ЦК України - як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, будь-які права Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області оскаржуваним рішенням не порушуються, а різниця у розмірах ділянки, обумовлена тим, що ділянка складається із двох частин: сільськогосподарських угідь (рілля) - 1,67 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями (фактично болото) - 0,57 га.

Частиною першою статті 351 ЦПК України визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Отже, справа підлягає апеляційному розгляду Апеляційним судом Вінницької області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Вінницький районний суд Вінницької області.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частини перша та друга статті 367 ЦПК України передбачають, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Таким чином, суд розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, про що виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області було вчинено актовий запис про смерть № 82 від 17 серпня 2017 року (а. с. 8).

Згідно з державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_2 виданим 20 березня 2002 року, ОСОБА_5 належала земельна ділянка, площею 2,24 га, на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 4).

З відповіді завідувача Вінницькою районною нотаріальною конторою Вінницької області від 07 лютого 2017 року видно, що спадкоємці ОСОБА_5 до нотаріальних контор та приватних нотаріусів з приводу прийняття спадщини не зверталися (а. с. 27).

За змістом абзацу першого частини першої, частин другої та третьої статті 1277 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Абзац другий пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначає, що правила статті 1277 цього Кодексу про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності ЦК України спливло не менше одного року.

ЦК України набрав чинності з 01 січня 2004 року (пункт 1 Прикінцевих та перехідних положень), а спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому суд першої інстанції не мав підстав для застосування до цих правовідносин норм, які встановлюють підстави (стаття 1277 ЦК України) та регулюють порядок (Глави 9 Розділу ІV ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи) визнання спадщини відумерлою.

Натомість, чинна на час відкриття спадщини частина перша статті 555 ЦК УРСР установлювала, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави:

1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав

державі;

2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за

заповітом;

3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини;

4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті

528 і 534 цього Кодексу);

5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Отже, за наявності визначених цією статтею умов, спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 перейшла у власність держави в силу закону.

Частина перша статті 15 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) встановлювала, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частина третя цієї статті визначала три види провадження у цивільних справах: позовне, наказне та окреме.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 234 ЦПК України у тій же редакції).

Зокрема, згідно з пунктом 8 частини другої цієї статті у порядку окремого провадження суд розглядає справи про визнання спадщини відумерлою.

Натомість, як роз'яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права і обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ним.

Таким чином, хоча суд першої інстанції правильно послався у своєму рішенні на статтю 555 ЦК УРСР, як таку що регулює вказані правовідносини, але неправильно її розтлумачив, а також порушив норми процесуального права, розглянувши у порядку окремого провадження справу про право на спадкування, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Вінницької міської ради задовольнити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26 травня 2017 року скасувати.

У задоволенні заяви Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, заінтересована особа державний реєстратор Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Євгеній Васильович, про визнання відумерлою спадщини, що відкрилася після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий /підпис/ О.С. Панасюк

Судді: /підпис/ О.В. Ковальчук

/підпис/ С.К. Медвецький

Згідно з оригіналом О.С. Панасюк