Справа №2/1522/9289/11
Провадження № 6/522/870/18
У Х В А Л А

16 жовтня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі подання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_2, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 12.10.2018 року надійшло подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно якого просив вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме земельну ділянку площею 0,034 гектара, що розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, село Прилиманське, вулиця Нижня, ділянка №98-а.

В обґрунтування подання вказано, що в провадженні Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження АСВП №55580030 з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/9289/11 від 22.02.2012 року виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОП Факторинг Україна» грошової суми у розмірі 909 602,42 грн. Державним виконавцем були здійснені всі дії з приводу виконання виконавчого листа. 22.02.2018 року державним виконавцем здійснено опис та арешт земельної ділянки за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, село Прилиманське, вулиця Нижня, ділянка №98-а, яка знаходилась в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна». ОСОБА_2 подав до відділу ДВС заяву в якій просив виставити на реалізацію належну йому земельну ділянку. Оскільки земельна ділянка не зареєстрована в установленому законом порядку, у державного виконавця виникла необхідність звернутися до суду з відповідним поданням.

Суддя отримав подання разом з матеріалами справи 16.10.2018 року.

Статтею 440 КПК України врегульовано питання звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Подання державного виконавця відповідно до вимог ч. 11 ст. 440 ЦПК України розглядається негайно без повідомлення сторін. Державний виконавець в судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали подання, перевіривши їх доказами, суд вважає, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №2/1522/9289/11 від 17.11.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-502/041/2008 від 27.03.2008 року в сумі 909 602,42 грн. та стягнуто державне мито у розмірі 1700 грн.

На виконання вимог рішення суду, Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист.

З приводу виконання виконавчого листа №2/1522/9289/11 державним виконавцем відкрито виконавче провадження АСВП №55580030.

Постановою про перевірку інформації щодо наявності боржника чи його майна на території іншого відділу державної виконавчої служби від 31.01.2018 року було доручено Овідіопольському районному ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області здійснити опис та арешт майна боржника, а саме земельної ділянки площею 0,034 гектара, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, село Прилиманське, вулиця Нижня, ділянка №98-а.

Згідно відповіді від 02.08.2018 року вбачається, що у Пенсійному фонді України ОСОБА_2 як особа, що отримує пенсію не значиться.

З відповіді № від 03.08.2018 року встановлено, що ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 на обліку в органах Державної податкової служби не перебуває.

В іпотеці стягувача за виконавчим листом перебуває земельна ділянка, що належить ОСОБА_2, що підтверджується іпотечним договором № РML-502/041/2008 від 27.03.2008 року.

Згідно договору купівлі-продажу від 27.03.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №1448 та посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, 27.03.2018 року ОСОБА_2 купив, а ОСОБА_4 продала земельну ділянку площею 0,034 гектара, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, село Прилиманське, вулиця Нижня, ділянка №98-а.

Таким чином, вбачається, що власником земельної ділянки є ОСОБА_2

З Державного акта на право власності на земельну ділянку від 03.12.2007 року вбачається, що право власності зареєстроване за попереднім власником ОСОБА_4

Тож, Постановою головного державного виконавця Овідіопольського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області від 22.02.2018 року описано та накладено арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0360) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарчих будівель та споруд, загальною площею 0,034 гектара, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, село Прилиманське, вулиця Нижня, ділянка №98-а.

Статтею 316 ЦК України закріплено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 78 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Таким чином право власності на земельну ділянку, що є нерухомим майном, виникає з моменту державної реєстрації права власності.

Тобто, фактично ОСОБА_2 не набув права власності на земельну ділянку, оскільки не зареєстрував право власності на неї.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завдання органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами., прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частиною 3 ст.50 Закон України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Відповідно до ч. 4 Закон України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

З вищевикладеного вбачається, що власником земельної ділянки площею 0,034 гектара, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, село Прилиманське, вулиця Нижня, ділянка №98-а, є ОСОБА_4.

Державний виконавець просить вирішити питання щодо звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,034 гектара, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, село Прилиманське, вулиця Нижня, ділянка №98-а.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 подав 27.09.018 року до Другого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області заяву, згідно якої просив виставити на реалізації земельну ділянку, яка належить йому на праві власності та розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, село Прилиманське, вулиця Нижня, ділянка №98-а, в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №2/1522/9289/11 від 22.02.2012 року.

ОСОБА_2 подав декларацію про доходи та майно боржника, згідно якої земельна ділянка була задекларована без зазначення її адреси знаходження та інших реквізитів.

Таким чином в ході розгляду справи встановлено, що земельна ділянка як нерухомість зареєстрована належним чином, проте її власником не є ОСОБА_2

За змістом ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З положень ст. 440 ЦПК України вбачається, що можливо звернути стягнення на нерухоме майно, яке не зареєстроване взагалі, а не як в даному випадку зареєстроване за іншою особою, а саме за ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, зважаючи, що земельна ділянка зареєстрована у встановленому законом порядку, суд відмовляє у задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 50, 51 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 76, 81, 258, 260, 354, 440 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_2, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Бондар В.Я.