Справа № 369/6871/16-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/3084/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 15.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 серпня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Гуля В.В., Суханової Є.М.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2018 року за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про розподіл будинку та земельної ділянки в натурі ,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року позивачі звернулись до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що кожному із них на праві власності належить по ? частині незавершеного будівництвом житлового будинку (готовність 86%) та земельної ділянки по вул. Промислова, 1 в с.Святопетрівське, Києво-Святошинського району Київської області. Також 1/4 частина цього будинку належить відповідачу по справі ОСОБА_7 В даний час між ними виникли суперечки щодо користування, утримання майна. Тому виникла необхідність у поділі незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки в натурі. У добровільному порядку згоди досягнути з відповідачем не можуть.

Просили суд виділити по ? частині кожному з співвласників, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Святоперівське, вул. Промисова, буд. 1.

При розгляді справи позивачі збільшили та уточнили позовні вимоги (а.с. 49-50, 130-132). Просили при поділі житлового будинку врахувати проведену експертизу. Здійснити поділ житлового будинку та земельної ділянки за першим варіантом розподілу.

Остаточно просили суд виділити ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на 25/100 частин незавершеного будівництвом житлового будинку (готовність 86%) площею 80,55 кв.м, а саме: підвал ? частина приміщення №1 площею 26,65 кв.м (53,3кв.м х1/2), перший поверх (площею 53,9 кв.м) приміщення №1-3 площею 28,9 кв.м, приміщення №1-4 площею 25,0 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Промислова, 1; виділити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та визнати за ним право власності на 75/100 частин незавершеного будівництвом житлового будинку (готовність 86%) житлового будинку площею 240,35 кв.м, а саме: підвал (площею 79,95 кв.м) ? частина приміщення №1 площею 26,65 кв.м (53,3 кв.м х 1/2), приміщення №ІІ площею 53,3 кв.м; перший поверх площею 36,2 кв.м приміщення №1-1 площею 17,1 кв.м, приміщення №1-2 площею 14,3 кв.м, приміщення №1-5 площею 10,0 кв.м, приміщення №1-6 площею 5,8 кв.м, приміщення №1-7 площею 4,8 кв.м; другий поверх площею 108,4 кв.м приміщення №1-8 - площею 36,6кв.м, приміщення №1-9 - площею 15,8 кв.м, приміщення №1-10 - площею 25,2кв.м, приміщення №1-11 площею 15,4 кв.м, приміщення №1-12 - площею 9,7 кв.м, приміщення №1-13 - площею 5,7кв.м; припинити спільну часткову власність ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Промислова, 1; виділити частку ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,02905га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Промислова, 1; виділити частку ОСОБА_4 Петровичу, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,09655 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Промислова, 1; залишити в спільному володінні для обслуговування належних частин будинку площею 0,0093га.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_7, подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд врахував лише вимоги позивачів, а пояснення, пропозиції і клопотання відповідача щодо поділу житлового будинку між співвласниками з урахуванням розміру належних їм часток, суд розцінив критично, нічим не обґрунтовуючи свою позицію до сторони відповідача.

Так відповідач посилається на те, що між сторонами склався певний порядок користування будинком. ОСОБА_7 користувалась першим поверхом, однак позивачів такий порядок користування не влаштовує, а тому вони звернулись до суду з наміром його зміни.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 грудня 2016 року була призначена судова земельно-технічна експертиза, а ухвалою цього ж суду від 14 грудня 2017 року була призначена додаткова судова експертиза. Експертом було запропоновано два варіанти поділу будинку і земельної ділянки. Однак суд обрав той варіант, який влаштовує позивачів, але не влаштовує відповідача, яка має похилий вік. Замість того, щоб продовжувати користуватись житловими приміщеннями в силу порядку користування, який давно склався, вона повинна переобладнувати житлові приміщення, влаштовувати в існуючому віконному прорізі дверний проріз. Також судом проведено і виділ в натурі ? частини земельної ділянки площею 0,02905 га, довжиною 49,29 м для ОСОБА_7, при користуванні якою на ОСОБА_7 покладається обовязок облаштувати хвіртку і ворота з метою доступу до садиби з вулиці і виходу на вулицю з присадибної ділянки. При цьому експертом, а потім і судом не було враховано, що саме в цьому місці знаходяться каналізаційні водовідводи, на яких заборонено облаштовувати подібні технічні конструкції.

Також при поділі будинку, експерт виходив із загальної площі будинку 320,9 кв.м., а саме підвалу, першого та другого поверху. Однак експертом не врахований мансардний поверх, який залишився в користуванні позивачів. Таким чином неврахування експертом мансардного приміщення потягло за собою порушення майнових прав ОСОБА_7, оскільки штучно зменшилась вартість належної їй частки у будинку, за рахунок якої їй може бути виділена частина підвального приміщення.

Крім того, експерт пропонує здійснювати вхід до частини будинку ОСОБА_7 через земельну ділянку позивачів, що безумовно буде створювати суперечки між співвласниками будинку і зробить неможливим користування ОСОБА_7 належною їй частиною будинку.

ОСОБА_2 просила суд апеляційної інстанції призначити по справі повторну судову будівельно-технічну експертизу з урахуванням наявного в будинку мансардного приміщення, тимчасового приміщення та погреба на території присадибної земельної ділянки, на вирішення якої поставити питання:

Чи можливий поділ будинку в натурі між співвласниками, яким належить ? та ? частину будинку? За наявності такої можливості надати відповідні варіанти.

Чи можливий поділ земельної ділянки пл..0,1349 га між співвласниками, яким належить ? та ? частини будинку?

Також просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким виділити у користування ОСОБА_7 у вигляді окремої ізольованої квартири наступні приміщення: 1-1 пл. 17,1 кв.м.; 1-7 пл. 4,8 кв.м., 1-5 пл.10 кв.м.; 1-6 пл. 5,8 кв.м.; 1-2 пл.14,3 кв.м.; 1-3 пл. 28,9 кв.м. та частину підвального приміщення з урахуванням залишення мансардного приміщення у користування позивачів в незавершеному будівництвом житловому будинку № 1 по вул.Промисловій в с.Святопетрівське Києво-Святошинського району Київської області де загальна площа цих приміщень складає 80,9 кв.м., що дорівнює ? частці належної ОСОБА_7

Виділити в натурі в користування ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,02515 га за наданим експертом варіантом №2 експертного дослідження від 12 березня 2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2018 року у задоволенні клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи було відмовлено.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які в апеляційній скарзі посилалась ОСОБА_2 вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 березня 2016 року позивачі ОСОБА_6. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом кожен на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку (готовність 86%), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Промислова, 1

10 серпня 2016 року ОСОБА_7 також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку (готовність 86%), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Промислова, 1 .

В свідоцтвах вказано, що спадкоємцями по 1/4 частини незавершеного будівництвом житлового будинку (готовністю 86%) літ. А та огорожа № 1, що знаходяться по вул. Промисловій № 1 у с. Святопетрівське Києво-Святошинського району Київської області належного померлій ОСОБА_8 є: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

З поданого суду технічного паспорту, копії інвентаризаційної справи № 485 від 01.06.2004, виготовленої КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області" (а.с. 53-59) на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Промислова, 1, та був наданий експерту при проведенні експертизи, вбачається, що житловий будинок є двоповерховим з підвалом знаходиться в стадії будівництва, має загальну площу 320,9 м2, складається з наступних приміщень: - підвал загальною площею 106,6 м2, в т.ч.: приміщення № І площею 53,3 м", приміщення № II площею 53,3 м2;- перший поверх площею 105,9 м2, в т.ч.: приміщення № 1-1 площею 17,1 м2, приміщення № 1-2 площею 14,3 м2, приміщення № 1-3 площею 28,9 м2, приміщення № 1-4 площею 25,0 м2, приміщення № 1-5 площею 10,0 м2, приміщення № 1-6 площею 5,8 м2, приміщення № 1-7 площею 4,8 м2; -другий поверх площею 108,4 м2, в т.ч.: приміщення № 1-8 площею 36,6 м2, приміщення № 1-9 площею 15,8 м2, приміщення № 1-10 площею 25,2 м2, приміщення № 1-11 площею 15,4 м2, приміщення № 1-12 площею 9,7 м2, приміщення № 1-13 площею 5,7 м2.

Станом на 01.06.2009 вартість будинку становила 291691 грн., огорожі - 5643 грн.

У висновку експерт вказав, що порівнюючи отримані дані під час проведення огляду житлового будинку розташованого на вул. Пржевальського № 4 в м. Києві з вище наведеними даними, встановлено, що за даною адресою: фактично знаходяться незавершений будівництвом двоповерховий житловий будинок за літерою "А" та збірна залізобетонна огорожа з металевими воротами і хвірткою № 1; на 1-му поверсі опоряджувальні роботи не виконувались; на 2-му поверсі виконані частково опоряджувальні роботи (80%); в будинку є системи газопостачання (окремі лічильники обліку), опалення, водопроводу (від власної свердловини - дозвільні документи відсутні) та водовідведення в локальний вигріб, електрики (окремі лічильники обліку). 1-м поверхом житлового будинку користується ОСОБА_3, 2-м поверхом користуються ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. На території земельної ділянки розташована господарська будівля, на яку в матеріалах справах відсутні дозвільні документи з її будівництва (можливо класифікувати як самочинне будівництво), тому в подальших розрахунках ця будівля не враховувалась експертом.

При розгляді справи за клопотанням сторін було проведено експертизи та надано суду висновок за результатами проведення судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи №37/09-17 від 12 жовтня 2017 року (а.с.87-110) та висновок за результатами проведення судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи №16/03-18 від 12 березня 2017 року (а.с. 151-161). За результатами експертом запропоновано три варіанти поділу домоволодіння та земельної ділянки.

Суд першої інстанції оцінив критично пояснення представника відповідача, щодо того, що експерту був наданий не повний технічний паспорт, який не відповідає дійсному становищу, не враховує всіх площ, приміщень, оскільки відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження своїм запереченням не надала, не заявила клопотання про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні.

При вирішенні спору суд також врахував допит експерта в судовому засіданні, клопотання експерта щодо надання документів для проведення експертизи, яке було надіслано сторонам, наявність самочинних приміщень, які не можуть бути предметом поділу сторін. Також суд зазначив, що право власності на даний житловий будинок належить чотирьом власникам, тому позовні вимоги про поділ житлового будинку та земельної ділянки підлягають задоволенню за проведеною експертизою. Відповідач, не погоджуючись з проведеною експертизою, на надав доказів на її спростування, в тому числі не надав доказів неможливості подання суду таких доказів, враховуючи строки розгляду справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки між сторонами склались неприязні стосунки, в тому числі щодо поділу даного домоволодіння, сторони не можуть добровільно розділити майно, що перебуває у спільній частковій власності, взаємовідносини між сторонами, тому здійснює поділ житлового будинку по першому варіанту експертизи №37/09-17 від 12 жовтня 2017 року

Зважаючи на те що, будинок розділений в натурі, суд першої інстанції на підставі ст. 367 ЦК України спільну часткову власність сторін на незавершене будівництво припинив.

Оскільки для завершення поділу та утворення окремих квартир потрібно зробити переобладнання, підвести окремі комунікації про що вказано експертом, то при поділу житлового будинку суд зобовязав сторони здійснити певні переобладнання, а також розробити проектну документацію щодо розміщення приміщень за їх функціональним призначенням у квартирах №1 та №2 та інженерні внутрішньоквартирні та зовнішні системи.

Пояснення представника відповідача про те, що при поділі житлового будинку за третім варіантом жодних переобладнань не потрібно буде робити, суд першої інстанції не взяв до уваги, оскільки у висновку експерта також є опис всіх робіт, необхідних для утворення ізольованих приміщень. Також суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача про фактичне користування житловим будинком, що добровільно склався між співвласниками, так як належних доказів суду не подано. Але дана обставина заперечувалась позивачами, які вказували, що ОСОБА_7 фактично захопила перший поверх та перешкоджає їм користуватись даними приміщеннями.

Суд критично оцінив пояснення відповідача, що поділ житлового будинку неможливо здійснити по обраному судом варіанту через неврахування експертом всього майна, оскільки всі обєкти мають бути внесені в технічні паспорти на житловий будинок і не можуть бути самочинними, про що вказав допитаний в судовому засіданні експерт. Обираючи варіант розподілу суд врахував, що даний варіант є найбільш наближеним до ідеальних часток співвласників та в подальшому з найменшою виплатою компенсації, найменшим обсягом необхідних робіт для влаштування окремих ізольованих квартир, з врахуванням інтересів всіх співвласників. При поділі будинку суд врахував і похилий вік відповідачки ОСОБА_7, і наявність неповнолітніх дітей у позивачів. З пояснень сторін судом встановлено, що в житловому будинку відсутні комунікації (водопостачання, каналізація, тощо), для влаштування ізольованих квартир у подальшому власники мають вирішувати питання щодо їх підведення до будинку, тому виділення окремого підвального приміщення є необхідним і для відповідача ОСОБА_7, так як спільне користування є неможливим та заперечувалось позивачами в засіданні щодо доступу ОСОБА_7 до їх підвального приміщення, що в подальшому сприятиме виникненню конфліктних ситуацій та спору щодо встановлення сервітуту.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду виходячи з такого.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 358, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Як зазначено в правовому висновку, який зробив Верховний Суд України в постанові від 07.09.2016 р. у справі № 6-47цс16 за позовом дружини, членів сімї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ обєкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

Суд першої інстанції правильно застосував наведені норми матеріального права і прийшов до висновку, що можливий поділ незавершеного будівництвом будинку, оскільки в подальшому технічно можливо довести будівництво до кінця кожним із співвласників.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд не взяв до уваги похилий вік відповідача, а також той факт, що між сторонами склався порядок користування незавершеним будівництвом не ґрунтуються на вимогах закону. Як було зазначено вище, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Судова колегія не може погодитись із доводами апеляційної скарги про незаконність рішення суду в частині зобовязання відповідача, особи похилого віку здійснювати переобладнання незавершеного будівництва для можливості зробити відокремлені квартири в будинку. Суд поклав такі обовязки не тільки на ОСОБА_7, а також і на позивачів. Покладення таких обовязків лише на одного співвласника при виділенні обом сторонам часток будинку які дорівнюють ідеальним, не відповідало би принципу справедливості.

Судова колегія перевірила також доводи відповідача щодо того, що їй у користування суд мав виділити весь перший поверх незавершеного будівництвом житлового будинку. Однак, як вбачається із висновків експертиз, площа першого поверху значно перевищує площу, яка припадає на частку незавершеного будівництвом будинку, що належить відповідачу. Отже виділення відповідачу всього першого поверху значно порушило б право позивачів на виділ із спільної часткової власності належної їм 3/4 частки.

Щодо доводів відповідача про неврахування експертом при поділі будинку мансардного приміщення, а також ігнорування судом цієї обставини судова колегія зазначає таке.

Сторони є власниками обєкта незавершеного будівництва.

Відповідно до ч.3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Як вбачається із свідоцтв про право на спадщину на імя сторін, якими підтверджується їх право власності на незавершене будівництво, незавершений будівництвом будинок (готовністю 86%) належав померлій ОСОБА_8 на підставі договору дарування, посвідченого 31.07.2009 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 за р. № 1406 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» 20.08.2009 р. за номером 508 в книзі №2, відповідно до витягу № 23640251 про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Матеріали даної справи містять інвентаризаційну справу № 485 на будинок № 1 по вул..Промисловій в с.Петрівське Києво-Святошинського району , виготовленої комунальним підприємством ««Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» в якій станом на 01.06.2009 року міститься план незавершеного будівництва та його опис: зокрема будинок має 2 поверхи площею 214,3 кв.м. та підвал 106,6 кв.м., а загалом 320,9 кв.м. Інвентаризація будинку була проведена станом на час набуття у власність будинку ОСОБА_8 в 2009 році. Даних про зміну проценту готовності будинку матеріали інвентаризаційної справи не містять. Таким чином єдиним документом, що містить опис обєкта незавершеного будівництва, що передбачено ч.3 ст. 331 ЦК України, є вказана інвентаризаційна справа. Саме її брав до уваги експерт, який зазначив в своєму висновку, що відповідно до матеріалів справи, які були надані судом, а саме інвентаризаційної справи № 485 на будинок № 1 по вул..Промисловій в с.Петрівське Києво-Святошинського району , виготовленої комунальним підприємством ««Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» будинок складається із двох поверхів та підвалу.

Враховуючи наведене, експерт не міг при поділі незавершеного будівництвом будинку брати до уваги будь-які приміщення та споруди, які не містились в документах опису обєкта нерухомості, тобто не були зареєстрованими і є самочинними. З цих же підстав експерт не врахував також господарську споруду, яка збудована на земельній ділянці, але на яку відсутні необхідні документи.

Щодо поділу земельної ділянки судова колегія також не вбачає підстав для зміни рішення суду в цій частині. Суд правильно виходив з того, що оскільки незавершений будівництвом будинок ділиться по першому варіанту, то буде правильним і поділ земельної ділянки за цим же варіантом. Посилання відповідача на те, що вона для входу в будинок буде змушена користуватись земельною ділянкою позивачів є помилковим, оскільки суд залишив частину земельної ділянки площею 0,0093 га в спільному користуванні, і саме ця земельна ділянка розташована біля входу в будинок, яким має користуватись ОСОБА_7

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст 367, 368, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 квітня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2018 року.

Головуючий: С.А.Голуб

Судді : В.В.Гуль

ОСОБА_10