20.07.2018 Єдиний унікальний номер 205/3752/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
20 липня 2018 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Скрипник К.О.,
за участю секретаря судового засідання Кіреєвої В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач 14 червня 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому згідно уточнень вказав, що 06.12.2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № 1951, згідно умов якого останній було надано кредит в сумі 373 700 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року було встановлено, що позичальником за вищевказаним кредитним договором є ОСОБА_1 Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, станом на 22.05.2017 року за договором утворилась заборгованість на загальну суму 1 128 134,86 грн., з яких: заборгованість за кредитом 345 674,00 грн., заборгованість за відсотками 641 225,32 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 47 308,91 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 93 926,63 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати по справі.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. №2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017р. (далі ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, письмово просив слухати справу у відсутність представника Банку, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до ч.4ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 30 листопада 2017 року замінено первісного відповідача ОСОБА_2 належним відповідачем ОСОБА_1.
Суд, вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини по справі та перевіривши їх наданими доказами, з огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з наступних підстав.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
06.12.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № 1951, згідно умов якого останній у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру було надано грошові кошти в сумі 373 700,00 грн. (а.с.4-6).
Загальними зборами акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування банку на Публічне Акціонерне Товариство "Укрсоцбанк".
Позивач свої зобов'язання по вищезазначеному договору виконав в повному обсязі, а саме надав позичальникові кредит у розмірі, встановленому договором кредиту, - грошові кошти в сумі 373 700,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №3 від 06.12.2007 року (а.с.8).
Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року в справі №2-2926/2011, яке набрало законної сили, було задоволено позовну заяву та визнано договір кредиту № 1951 від 06.12.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Жовтневого відділення Дніпропетровської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» недійсним у частині зазначеного у договорі позичальника - ОСОБА_2; визнано дійсним договір № 1951 від 06.12.2007 року, укладений між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Жовтневого відділення Дніпропетровської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 (а.с.69-76).

Отже вищевказаним рішенням було встановлено, що позичальником за договором кредиту №1951 від 06.12.2007 року є ОСОБА_1.

Оцінка суду доказів та мотиви застосування норм права судом.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов такого договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач свої зобов'язання згідно умов договору кредиту належним чином не виконував, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов договору кредиту, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за договором кредиту відповідач станом на 22.05.2017 року згідно наданого позивачем розрахунку має заборгованість на загальну суму 1 128 134,86 грн., з яких: заборгованість за кредитом 345 674,00 грн., заборгованість за відсотками 641 225,32 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 47 308,91 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 93 926,63 грн. (а.с.88-95).

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 128 134,86 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 16 922,02 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 615, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 7-13, 81, 141, 263, 265, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Китайгород, вул. Центральна, 74, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул.Ковпака,29, ) заборгованість за договором кредиту № 1951 від 06.12.2007 року, станом на 22.05.2017 року в розмірі 1 128 134,86 грн. (один мільйон сто двадцять вісім тисяч сто тридцять чотири гривні 86 коп.), з яких: заборгованість за кредитом 345 674,00 грн., заборгованість за відсотками 641 225,32 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 47 308,91 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 93 926,63 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Китайгород, вул. Центральна, 74, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул.Ковпака,29, ) судові витрати в розмірі 16 922,02 грн. (шістнадцять тисяч девятсот двадцять дві гривні 02 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текс рішення виготовлено 30.07.2018 року.

Суддя К.О. Скрипник