Справа №162/589/18
Номер провадження 2/162/263/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2018 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Гладіч Н.І.,
за участю секретаря Пилипчук Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.
Обгрунтовує позивач свої позовні вимоги тим, що є власником будинку, що знаходиться за адресою: провулок 30-річчя Перемоги, 8, смт. Любешів, Любешівського району, Волинської області. Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Вказує, що відповідач зареєстрований в даному житловому будинку, проте більше 4 років фактично не проживає за зареєстрованим місцем проживання, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має, так як поїхав проживати до Росії.
Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: провулок 30-річчя Перемоги, 8, смт. Любешів, Любешівського району, Волинської області.
Ухвалою судді від 13 вересня 2018 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про проведення судового засідання з викликом сторін.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних обставин.
За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 вересня 2014 року за №26940670 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по провулку 30-річчя Перемоги, 8 в смт. Любешів, Любешівського району, Волинської області на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1.
Отже, позивач є власником вказаного будинку, тому наділений повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном.
З письмових матеріалів справи, а саме з довідки Любешівської селищної ради за №2236 від 03 липня 2018 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вищезазначеному будинку, однак не проживає за вказаною адресою більше 4 років.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 цього ж Кодексу встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за адресою належного позивачу житлового будинку не проживає, що обєктивно знайшло своє підтвердження дослідженими доказами в їх сукупності, при цьому поважності причин не проживання відповідача в спірному житлі не встановлено, а також чинення перешкод відповідачу зі сторони позивача в користуванні цим житлом.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність усунення перешкод позивачу в користуванні належним їй на праві власності житлом шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим по провулку 30-річчя Перемоги, 8, смт. Любешів, Любешівського району, Волинської області.
За викладених обставин позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263- 265, 274, 279 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: провулок 30-річчя Перемоги, 8, смт. Любешів, Любешівського району, Волинської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: