Справа№592/4981/16-ц
Провадження №2/592/18/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Троценко Ю. Ю. ,

представника позивачки: адвоката ОСОБА_1 ,

відповідачки: ОСОБА_2 ,

представників відповідачки: адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Сумська міська рада про визнання недійсним правочину, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні, -

В С Т А Н О В И В :

25.05.2016 року представник позивачки ОСОБА_5 за договором адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Сумська міська рада про визнання недійсним правочину, в якому він зазначив про те, що ОСОБА_5 є власницею 49/100 частин домоволодіння, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_2. Спочатку домоволодіння, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_2, перебувало у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Відповідно до рішення народного суду м. Суми від 12.07.1972 року у справі № 2-883/72 було розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та було проведено поділ домоволодіння, в результаті якого ОСОБА_7 стала власницею 51/100 домоволодіння (кімната 1-6, площею 11,7 м ? , сіни 1-3, площею 4,40 м ? , погріб п/г, вартістю 86 крб. , сарай "Б" , вартістю 38 крб. , 1/2 частина сараю "Г" , вартістю 40 крб. 50 коп. , 1/2 частина туалету, 1/2 частина огорожі) , а у власність ОСОБА_8 перейшло 49/100 частин домоволодіння (кімната 1-5, площею 6,10 м ? , кімната 1-4, площею 5,7 м ? , сіни 1-1, площею 3,40 м ? , кімната 1-2, площею 3,20 м ? , 1/2 частина сараю "Д" , сарай "Г" , 1/2 частина туалету, 1/2 частина огорожі) . 25.08.1978 року ОСОБА_8 продав матері позивача ОСОБА_9 49/100 частин АДРЕСА_2, в подальшому ОСОБА_5 отримала на підставі свідоцтва про право власності за законом від 27.07.1990 року, у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_9 49/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2. Частка 51/100 зазначеного домоволодіння, що належала ОСОБА_7 за договором дарування від 07.08.1995 року, перейшла у власність ОСОБА_10. Між колишніми співвласниками домоволодіння ОСОБА_9 та ОСОБА_7 склався наступний порядок користування земельною ділянкою згідно з їхнім ідеальним часткам у праві власності, такий же порядок користування зберігався і для наступних власників. Колишня власниця добудувала до своєї частини будинку жилу прибудову "А 1-1" , площею 27,7 м ? , яку подарувала ОСОБА_10 , а остання, зі згоди ОСОБА_5 , узаконила самовільно збудовану прибудову. Після цього частки в домоволодінні були перераховані, частка ОСОБА_10 збільшилась до 77/100 частин, а ОСОБА_5 зменшилась до 23/100. У 2005-2006 роках ОСОБА_10 знесла належні ОСОБА_5 , згідно свідоцтву про право на спадщину від 27.07.1990 року, 1/2 частину сараю "Г" і повністю знесла сарай "Д" , на цій площі землі відповідач збудувала сарай "З" . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.04.2007 року за ОСОБА_10 було визнано право власності на самовільно зведені прибудову літ. а-2, тамбур літ. а-3, сарай "З" та гараж "Ж" , що знаходяться на земельній АДРЕСА_2. На підставі рішення Сумської міської ради від 17.12.2008 року № 2209-МР ОСОБА_10 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0742 га за адресою: АДРЕСА_2. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 12.06.2012 року у справі № 2-100/11, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-30417св 12, було визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_6 на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_10 на підставі рішення Сумської міської ради від 17.12.2008 року № 2209-МР, площею 0,0742 га по АДРЕСА_2. Зазначені рішення та ухвала з посиланням на вимоги ст. 91 ЗК Української РСР від 08.07.1970 року № 2874-VІІ, ст. 30, ст. 42 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ, що діяв з 15.03.1991 року по 01.01.2002 року, мотивовані тим, що: - після поділу АДРЕСА_2 між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вони, як співвласники будинку, користувалися земельною ділянкою спільно згідно порядку користування нею визначеним залежно від розміру часток в спільній власності на будинок, а наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які склалися у зв'язку з прибудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою; - Сумська міська рада приймаючи рішення 17.12.2008 року рішення та видаючи ОСОБА_10 державний акт серії НОМЕР_6 на право приватної власності на земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_2, у розмірі 77/100 від загальної площі 0,0742 га, безпідставно позбавила ОСОБА_5 права користування земельною ділянкою пропорційно у її праві власності на зазначений вище будинок, що існував до 1995 року. Усі зазначені обставини, встановлені рішенням апеляційного суду Сумської області від 12.06.2012 року у справі № 2-100/11, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-30417св12 та рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2012 року у справі № 1806/2-100/11 у цивільних справах не підлягають доказуванню на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України від 18.03.2004 року № 1618-ІV. В ІНФОРМАЦІЯ_3 році ОСОБА_10 померла. В травні 2016 року під час з'ясування осіб нового співвласника домоволодіння, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_2, та суміжних землекористувачів з метою підписання ними акту приймання-передачі межових знаків на зберігання, що входить до складу технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виготовленої приватним підприємством "Мегаполіс" , він дізнався про те, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на 77/100 земельної ділянки, площею 0,0742 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровано 13.03.2014 року за ОСОБА_2, номер запису про право власності 4960464, державний реєстратор Ляшенко Алла Іванівна. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: НОМЕР_7, видане 13.03.2014 року Третьою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області. Вказані обставини належно та достатньо підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 59547136 від 20.05.2016 року та копією спадкової справи, яка буде витребувана від державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни під час попереднього судового засідання. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202, ч. 1 ст. 203, ч. ч. 1, 3 ст. 215, ст. 1301 ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) . Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У відповідності до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, тощо. Виходячи із змісту вказаних норм права, враховуючи те, що державний акт серії НОМЕР_6 на право власності на земельну ділянку, виданий спадкодавцеві ОСОБА_10 , був визнаний недійсним та вона не мала права власності на 77/100 частин земельної ділянки, площею 0,0742 га за адресою: АДРЕСА_2, спадкодавець ОСОБА_10 , свідоцтво про право про право на спадщину, серія та номер: НОМЕР_7, видане 13.03.2014 року державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною, підлягає визнанню недійсним, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, індексний номер: 11586595 від 13.03.2014 року 12:27:50, та запис про право власності 4960464, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною 13.03.2014 року 12:21:46, мають бути скасовані. Протиправність існування оскаржуваних свідоцтва, рішення та запису полягає у порушенні права позивача на користування частиною земельної ділянки пропорційно до початкового розміру її частки у спільній власності на будинок (49/100) , яка не підлягає зміні у разі наступних змін в розмірі часток в спільній власності на будинок, що сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, що передбачено ст. 91 ЗК Української РСР від 08.07.1970 року № 2874-VІІ, який діяв до 15.03.1991 року, та ст. 42 ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ, що діяв з 15.03.1991 року по 01.01.2002 року. Відповідно до ч. 2, п. п. "а" , "д" ч. 3 ст. 152 ЗК України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав та застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 1, п. п. 1, 2, 4, 6, 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 26 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-ІV записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Позивачка є інвалідом першої групи, тому звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ. Виходячи з вищевикладеного, керуючись вказаними нормами матеріального та процесуального права, на підставі ст. 1, ст. ст. 3, 4, ч. 1 ст. 109, ст. ст. 114, 213, 214 ЦПК України від 18.03.2004 року № 1618-ІV, він просив: 1. Визнати недійсним свідоцтво про право про право на спадщину, серія та номер: НОМЕР_7, видане 13.03.2014 року державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною. 2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, індексний номер: 11586595 від 13.03.2014 року 12:27:50, та запис про право власності 4960464, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною 13.03.2014 року 12:21:46. 3. Встановити порядок користування земельною АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_8, площею 0,0742 га пропорційно початкових часток в праві спільної часткової власності на будинок - 49/100 частин, які належали ОСОБА_5, і 51/100 часток, які належали ОСОБА_10, виділивши у користування: ОСОБА_2 51/100 частину вказаної земельної ділянки, площею 0,0378 га, а ОСОБА_5 49/100 частин вказаної земельної ділянки, площею 0,0364 га (вхідний № 18182/16 від 25.05.2016 року) (т. 1 а. с. 2 - 6) .

09.06.2016 року завідуюча Третьою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області Ляшенко Алла Іванівна надіслала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення проти позову, в якому вона просила справу за позовом ОСОБА_5 розглянути без представника нотаріальної контори у зв'язку з великим завантаженням роботою, за матеріалами, що є в справі. Також вона зазначила про те, що в позовній заяві вказується на те, що частка 51/100 домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_7 , за договором дарування від 07.08.1995 року перейшла у власність ОСОБА_10, але в матеріалах спадкової справи є договір дарування 77/100 частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, посвідчений 07.08.1995 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Краснощок Л. М. за реєстровим № 6010. В позовній заяві вказується на те, що рішенням апеляційного суду Сумської області від 12.06.2012 року у справі № 2-100/11, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-30417св12 було визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_6 на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_10 на підставі рішення Сумської міської ради від 17.12.2008 року № 2209-МР, площею 0,0742 га по АДРЕСА_2 але в матеріалах спадкової справи міститься державний акт серії НОМЕР_6 на земельну ділянку по АДРЕСА_2, площею 0,0742 га, виданий ОСОБА_10 на підставі рішення Сумської міської ради від 17.12.2008 року № 2209-МР. Також вона просила звернути увагу на те, що в матеріалах спадкової справи відсутні дані щодо визнання державного акту недійсним, у витязі з державного земельного кадастру від 18.02.2014 року зазначено про те, що земельна ділянка площею 0,0742 га по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_10, частка у спільній власності 77/100 на підставі державного акту серії НОМЕР_6 від 17.02.2009 року - рішення органу місцевого самоврядування від 17.12.2008 року 2209-МР. Також при перевірці в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів відомості щодо заборони відсутні, тобто нотаріус не могла знати про скасування державного акту. Отже, виходячи з вищевикладеного, вона вважає, що державний нотаріус Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області вірно видала свідоцтва про право на спадщину на підставі поданих документів (вхідний № 19937 від 09.06.2016 року) (т. 1 а. с. 42, т. 2 а. с. 81) .

09.08.2016 року представник відповідачки ОСОБА_2 за договором адвокат ОСОБА_4 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні, в якій він зазначив про те, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебуває цивільна справа № 592/4981/16-ц за позовом ОСОБА_5 до відповідачів: ОСОБА_2 , державний нотаріус Ляшенко А. І. , третя особа: Сумська міська рада про визнання недійсним правочину, скасування запису про державну реєстрацію, встановлення порядку користування земельною ділянкою. У відповідності до ст. 123 ЦПК України він вважає, що є всі законні підстави для подання зустрічного позову по справі, через їх спільний склад сторін, а також предмет позову - нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а саме: земельна ділянка та домоволодіння, що розташоване на ній. Позовні вимоги ОСОБА_2 виключають задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та їх слід розглядати в одному провадженні. Так, з ознайомившись з первісним позовом, ОСОБА_2 вважає його незаконним та необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню з тих обставин, що ОСОБА_5 не було наведено в своєму позові жодного доказу чим порушено її права зі сторони ОСОБА_2 . ОСОБА_5 в первісному позові просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, але ОСОБА_5 не наводить в своєму позові жодного доказу про те, що зазначена земельна ділянка виділена в користування чи знаходиться на праві власності у сторін. Питання виділу в користування земельної ділянки віднесено виключно до компетенції Сумської міської ради та суд не має законних повноважень виділяти в користування землю або встановлювати порядок користування нею, якщо зазначена ділянка не перебуває у власності чи користуванні сторін. ОСОБА_2, у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2014 року, є власницею 77/100 частин житлового будинку, з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель, що розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,0742 га, кадастровий номер НОМЕР_8, за адресою: АДРЕСА_2. Власницею інших 23/100 частин житлового будинку є ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 06.07.1995 року. У відповідності до рішення апеляційного суду Сумської області від 12.06.2012 року № 2-100/11, що залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 26.09.2012 року № 6-30417св12, було визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_6 на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_10 на підставі рішення Сумської міської ради 17.12.2008 року № 2209-МР, площею 0,0742 га по АДРЕСА_2. У відповідності до технічного паспорту на домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 від 16.01.2014 року, до складу житлового будинку "А-1" входить: жила кімната "4" , площею 11,3 м ? ; жила прибудова "А?-1" , в склад якої входить жила кімната "3" , площею 19,7 м ? , жила кімната "2" , площею 8,0 м ? ; прибудова "а?" , в склад якої входить коридор "5" , площею 11,3 м ? , коридор "6" , площею 18,0 м ? , підвал "п/д" , в склад якого входить кухня "1" , площею 8,0 м ? ; прибудова "а?" , в склад якої входить тамбур, площею 1,7 м ? . З надвірних будівель: погріб "п/г" , убиральня "Е" , сарай "З" , гараж "Ж" , навіс "К" , вигрібна яма "Л" , огорожа "1-3" . Як вбачається з технічного паспорту самочинно побудованих об'єктів немає. Згідно обставин справи спірний житловий будинок було побудовано в 1953 році, згідно даних технічного паспорту. У відповідності до інвентаризаційних відомостей про житловий будинок станом на 02.03.1973 року, згідно плану присадибної ділянки, до складу домоволодіння входили: житловий будинок "А-1" , сарай "Д" , сарай "Г" , сарай "Б" , погріб "п/г" , убиральня "Е" , огорожа "№ 1" . У відповідності до інвентаризаційних відомостей про житловий будинок станом на 02.03.1972 року, до складу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, входили наступні приміщення: сіни "1-1" , площею 3,4 м ? , сіни "1-2" , площею 3,2 м ? , сіни "1-3" , площею 4,4 м ? , жила кімната "1-4" , площею 5,7 м ? , жила кімната "1-5" , площею 6,1 м ? , жила кімната "1-6" , площею 11,7 м ? . У відповідності до обставин справи, станом на 1972 рік, зазначений житловий будинок належав на праві власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які були рідними бабусею та дідусем позивачки. У відповідності до рішення народного суду м. Суми Сумської області № 2-883/72 від 12.07.1972 року було вирішено провести поділ домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, при цьому: ОСОБА_8 реально було виділено: жила кімната "1-4" , площею 5,7 м ? , жила кімната "1-5" , площею 6,1 м ? , сіни "1-1" , площею 3,4 м ? , сіни "1-2" , площею 3,2 м ? , сарай "Д" 1/2 частину, сарай "Г" , 1/2 частину убиральні, 1/2 частину забору, а усього на суму 810 рублів. Ідеальна доля 49/100 частин домоволодіння. ОСОБА_7 реально було виділено та визнано за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, та реально їй було виділено жилу кімнату "1-6" , площею 11,7 м ? , сіни "1-3" , площею 4,4 м ? , погріб "п/г" вартістю 86 рублів, сарай "Б" вартістю 38 рублів, 1/2 частина сараю "Г" вартістю 40 рублів 50 коп. , 1/2 частину убиральні, 1/2 частину забору, а всього на суму 831 рубль 00 коп. . Ідеальна доля складає 51/100 частин домоволодіння. Враховуючи рішення суду від 12.07.1972 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 провели поділ свого спільного майна - домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, та рішенням суду було виділено ідеальні частки з конкретно визначеними приміщеннями кожному співвласнику у власність. Після поділу домоволодіння між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кожен став самостійно користуватися виділеними їм приміщеннями та господарськими побудовами, облаштував окремі входи до будинку та фактично поділивши житловий будинок навпіл. ОСОБА_7 розпочала розширювати свою частку в домоволодінні та здійснила добудови, що вбачається з копій технічних паспортів, про що вказувалося вище. 25.08.1978 року ОСОБА_8 продав ОСОБА_9 49/100 частин будинку по АДРЕСА_2, а в подальшому ОСОБА_5 отримала на підставі свідоцтва про право власності за законом від 27.07.1990 року у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_9 49/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2. Так, ОСОБА_7 , з дозволу органів виконавчої влади та з отриманням всіх дозвільних документів на своє ім'я, провела добудови до житлового будинку. Так, ОСОБА_7 добудувала до своєї частини будинку прибудову "А?-1" , яку згодом з дозволу ОСОБА_5 узаконила. Про дану обставину не заперечує та визнає в своєму первісному позові й сама ОСОБА_5 , тобто вчинена добудова "А?-1" була власністю ОСОБА_7 , а згодом її власником стала ОСОБА_2 . Також, згідно рішенню апеляційного суду Сумської області від 12.06.2012 року № 2-100/11, було встановлено в мотивувальній частині, що колишня власниця ОСОБА_7 добудувала до своєї частини будинку жилу прибудову "А?-1" , площею 27,7 м ? , яку подарувала ОСОБА_10 , а остання, зі згоди ОСОБА_5 , узаконила самовільно збудовану прибудову. На підставі вчиненої прибудови, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів від 20.06.1995 року № 332 "Про зміну ідеальних частин власникам будинків" змінили розмір своїх часток в праві власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, та розмір їх перерахованих часток становить: ОСОБА_7 77/100 частин домоволодіння та отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок від 06.07.1995 року; ОСОБА_5 23/100 частин та отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок від 06.07.1995 року. Так, згідно обставин справи, ОСОБА_7, у відповідності до договору дарування частини будинку від 07.08.1995 року, подарувала, а ОСОБА_10 прийняла у дар 77/100 частин жилого АДРЕСА_2 з відповідною частиною надвірних побутових будівель, розташованих на земельній ділянці 587 м ? , загальна жила площа цілого будинку 39,0 м ? . На вказаній земельній ділянці знаходиться один одноповерховий шлакобетонний жилий будинок "А-1" , сарай "Д" , сарай "Г" , сарай "Б" , вбиральня "Е" , огорожа № 1-4 - все дерев'яне, погріб "п/г" - цегляний. У відповідності до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.04.2007 року № 2-1446/2007 було визнано за ОСОБА_10 право власності на самовільно зведені прибудови до будинку літ. "а-2" , тамбур літ. "а-3" , сарай "З" , гараж "Ж" , що знаходяться на АДРЕСА_2. Визнано, що проведені в АДРЕСА_2 переобладнання приміщень 2-5, 2-6, 2-1 відповідають державним будівельним нормам ДБН 360-92** . На підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 13.03.2014 року, що зареєстровано в реєстрі за № 1-266, ОСОБА_2 успадкувала після смерті матері ОСОБА_10 77/100 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель. На земельній ділянці знаходиться: жилий будинок "А-1" , жилою площею 39,0 м ? , загальною площею 80,1 м ? з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель: погріб "п/г" - цегла керамічна; підвал "п/д" - цегла керамічна обшита сайдінгом, жила прибудова "А?-1" - цегла керамічна обшита сайдінгом; прибудова "а?" - цегла керамічна обшита сайдінгом; тамбур "а?" - дошки; убиральня "Е" - дошки; гараж "Ж" - цегла керамічна; сарай "З" - цегла керамічна; навіс "К" ; яма вигрібна "Л" - цегла; ворота "№ 1" - металеві в металевих стовпах; огорожа "№ 2" - азбофанера в металевих стовпах; огорожа "№ 3" - металева сітка в металевих стовпах. Враховуючи рішення народного суду м. Суми від 12.07.1972 року № 2-833/72, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.04.2007 року № 2-1446/2007, враховуючи рішення виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів від 20.06.1995 року № 332 "Про зміну ідеальних частин власникам будинків" , а також проведені перебудови, згідно даних технічних паспортів та матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, вбачається, що: - ОСОБА_7 реально було виділено та визнано за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, та реально було виділено їй жилу кімнату "1-6" , площею 11,7 м ? , сіни "1-3" , площею 4,4 м ? , погріб "п/г" вартістю 86 рублів, сарай "Б" вартістю 38 рублів, 1/2 частина сараю "Г" вартістю 40 рублів 50 коп. , 1/2 частину убиральні, 1/2 частину забору, а всього на суму 831 рубль 00 коп. . Також, ОСОБА_7 за життя було вчинено добудову літ. "А?-1" , в склад якої входить жила кімната "3" , площею 19,7 м ? , жила кімната "2" , площею 8,0 м ? , площею 11,3 м ? . За ОСОБА_10 було визнано право власності на самовільно зведені прибудови до будинку літ. "а-2" , тамбур літ. "а-3" , сарай "З" , гараж "Ж" , що знаходяться на АДРЕСА_2. ОСОБА_8 реально було виділено: жила кімната "1-4" , площею 5,7 м ? , жила кімната "1-5" , площею 6,1 м ? , сіни "1-1" , площею 3,4 м ? , сіни "1-2" , площею 3,2 м ? , сарай "Д" 1/2 частину, сарай "Г" , 1/2 частину убиральні, 1/2 частину забору, а усього на суму 810 рублів. Ідеальна доля 49/100 частин домоволодіння. Згідно даних технічного паспорту від 13.04.1995 року вбачається також, що знесено та немає в інвентаризації: сіни "1-1" , площею 3,4 м ? , сіни "1-2" , площею 3,2 м ? , що належали ОСОБА_8 . Згідно акту технічних змін, що міститься на 72 арк. інвентарної справи на АДРЕСА_2 вбачається запис від 05.07.2001 року, що знесена частина житлового будинку (приміщення 1-1, площею 11,2 м ? ) , побудовано гараж цегляний, убиральня літ. "Е" перенесена на незначну відстань. Як можливо спостерігати, приміщення 1-1, площею 11,2 м ? , утворилося за рахунок перебудови та злиття приміщень жилої кімнати "1-4" , площею 5,7 м ? , жилої кімнати "1-5" , площею 6,1 м ? , що належали ОСОБА_8 . Також вбачається, що відсутні у зв'язку зі знесенням сарай "Д" , сарай "Г" , а замість них побудовано навіс "К" , сарай "З" . Аналізуючи зазначені зміни та перебудови в домоволодінні можливо зробити висновок про те, що на сьогодення, в частині права власності 77/100 частин, позивачці належать приміщення житлового будинку "А-1" , куди входять: жила кімната "4" , площею 11,3 м ? ; жила прибудова "А?-1" , в склад якої входить жила кімната "3" , площею 19,7 м ? , жила кімната "2" , площею 8,0 м ? ; прибудова "а?" , в склад якої входить коридор "5" , площею 11,3 м ? , коридор "6" , площею 18,0 м ? ; підвал "п/д" , в склад якого входить кухня "1" , площею 8,0 м ? ; прибудова "а?" , в склад якої входить тамбур, площею 1,7 м ? . З надвірних будівель: погріб "п/г" , убиральня "Е" , сарай "З" , гараж "Ж" , навіс "К" , вигрібна яма "Л" , огорожа "1-3" . По документам, з нерухомого майна, що залишилося на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, до складу майна, що належить відповідачці, належить 1/2 частина огорожі "1-3" , 1/2 частина убиральні "Е" , а також 1/2 частина спільної стіни, довжиною 5,8 м, що знаходиться в приміщенні № 4, площею 11,3 м ? , яка розділяла частину домоволодіння ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Приміщення жилої кімнати "1-4" , площею 5,7 м ? , жилої кімнати "1-5" , площею 6,1 м ? , сіни "1-1" , площею 3,4 м ? , сіни "1-2" , площею 3,2 м ? , було знесено та вони відсутні в інвентаризаційних даних та в натурі на земельній ділянці. Також було знесено та відсутні в інвентаризаційних даних та в натурі на земельній ділянці сарай "Д" , сарай "Г" . У відповідності до обставин справи, починаючи з 1990 року відповідачка ОСОБА_5 жодного разу не з'являлася в спірному домоволодінні, ніколи в ньому не була прописана, так само як не проживала та не була зареєстрована мати відповідачки - ОСОБА_9 , що підтверджується будинковою книгою. Сама будинкова книга знаходиться на руках у позивачки, відповідачка ніколи її не мала, що ще раз доводить факт того, що відповідачка ніколи не цікавилась частиною свого домоволодіння. Так, відповідачка жодного разу не сплачувала за комунальні платежі та жодним чином не дбала за своє майно, в результаті чого за 26 років її частина домоволодіння прийшла в аварійний стан, впав дах та повністю було зруйновано стіни, в результаті чого частина приміщення взагалі була знищена та її існування фізично припинилося, через що, починаючи з 1995 року, дані приміщення відсутні в інвентаризації на домоволодіння. З зазначених причин, також прийшло до занедбаного стану дерев'яний сарай "Д" , сарай "Г" , що належали на праві спільної часткової власності по 1/2 частині ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . На сьогодення договори з газопостачання та на постачання електричної енергії укладено на ім'я позивачки та вона увесь час сплачує за ці послуги. Відповідача жодного разу не сплачувала даних платежів, оскільки ніколи в спірному домоволодінні не з'являлася. По факту, починаючи з 1972 року, всі ремонтні роботи, перебудови, зміни та покращення до домоволодіння проводилися ОСОБА_7 та її правонаступниками. ОСОБА_8 жодних перебудов не вчиняв, його правонаступники: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 занедбали свою частину домоволодіння, ніколи в ній не проживали, в результаті чого вона була фізично зруйнована під впливом часу. Лише на документах залишається спільним майном сторін в домоволодінні лише убиральня "Е" , яка була перебудована з цегли та перенесена позивачкою, а також огорожа "1-3" , яка також повністю перебудована за рахунок позивачки. У відповідності до договору дарування частини будинку від 07.08.1995 року вбачається, що огорожа № 1-4 - все дерев'яне, а у відповідності до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 13.03.2014 року, що зареєстровано в реєстрі за № 1-266 вбачається, що позивачка успадкувала в тому числі ворота "№ 1" - металеві в металевих стовпах; огорожа "№ 2" - азбофанера в металевих стовпах; огорожа "№ 3" - металева сітка в металевих стовпах. Зазначена обставина свідчить про те, що огорожа за життя ОСОБА_10 була перебудована з дерев'яної на металеву та азбофанеру, тобто стара огорожа була повністю знесена та побудована нова, що підтверджується копією касового ордеру № 39/8 від 1973 року, накладною від 17.12.1976 року № СУ-229, видатковою накладною № 160 від 11.02.1974 року. Таким чином, 1/2 частина огорожі, що документально залишається спільною, а по факту повністю знесена та на цьому місці побудована нова огорожа за рахунок позивачки, що доводить факт того, що це майно спільним назвати неможливо, а воно є власністю позивачки. Враховуючи зазначені обставини, позивачка вважає, що частка в праві власності відповідачки в домоволодінні є надто незначною, такою, що не впливає на загальний обсяг в праві власності на домоволодіння, через що є підстави для припинення права власності відповідачки на 23/100 частин в праві власності на спірне домоволодіння в судовому порядку з виплатою відповідачці грошової компенсації. Позивачка має можливість та гарантує внесення грошових коштів, які будуть дорівнювати сумі компенсації, що буде визначена згідно висновку експертизи. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України) , співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно ч. 2 ст. 346 ЦК України право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 15.05.2013 року при розгляді справи № 6-37цс13, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Невиконання позивачем цієї умови є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 02.07.2014 року при розгляді справи № 6-68цс14, відповідно до норми ст. 365 ЦК України, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. При неможливості виділу частки із спільного майна в натурі або встановлення порядку користування нею, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості майна на час розгляду справи. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Зазначена правова позиція висловлена також в постановах Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-81цс11 та від 02.06.2014 року у справі № 6-68цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з положеннями ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається гл. 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Враховуючи правила вищезазначених статей, основною умовою припинення права власності співвласника в спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Так, ОСОБА_5 ніколи в спірному домоволодінні не проживала, зареєстрована не була. За час її відсутності частина домоволодіння, що належить відповідачці на праві власності була занедбана та фізично зруйнована під впливом часу та у власності відповідачки взагалі не залишилося жодного жилого чи нежилого приміщення. Документально на частку відповідачки 23/100 частини у праві спільної часткової власності на сьогодення припадає 1/2 частина убиральні та 1/2 частина огорожі, при цьому огорожа та убиральня була повністю перебудована позивачкою за свій кошт з використанням нових матеріалів. Відповідачка жодного разу не з'являлася та не обробляла земельну ділянку, що знаходиться під домоволодінням. ОСОБА_5 постійно проживає в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, про що зазначає в своєму позові, тобто вона забезпечена власним житлом. Позивачка навпаки, постійно проживає в зазначеному домоволодінні, проводить його обслуговування та поточні ремонти, сплачує всі комунальні платежі та платежі за землю. Він вважає, що припинення права власності відповідачки на її частину в праві спільної часткової власності не завдасть жодної шкоди її правам. Так, позивачка бажає припинити в судовому порядку право власності відповідачки на її частку в праві спільної часткової власності на нерухоме майно. Зазначена вимога є немайновою та оцінюється у відповідності до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за ставкою 0,4 х 1378 грн. = 551,20 грн. . Також позивачка бажає визнати за собою право власності на 23/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_2. Позивачка достовірно не знає, яка вартість частки відповідачки, яка становить 23/100 частини будинку по АДРЕСА_2, через що орієнтовно визначає її вартість у 70000 грн. сплачує судовий збір за цією вимогою у розмірі 727,58 грн. . У разі визначення остаточної вартості 23/100 частини у спірному майні, що належить ОСОБА_5 , згідно висновку експертизи, позивачка гарантує доплату судового збору, якщо він буде сягати більшого розміру. Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 10, 118 - 120, 123, 124 ЦПК України, він просив: 1. Прийняти до розгляду зустрічний позов. 2. Припинити право власності ОСОБА_5 на 23/100 частини у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2. 3. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 23/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , в склад зазначеного майна входять: житловий будинок "А-1" - шлакоблоки обкладені цеглою, обшиті сайдінгом, жилою площею 39,0 м ? , загальною площею 80,1 м ? , з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель: погріб "п/г" - цегла керамічна; підвал "п/д" - цегла керамічна обшита сайдінгом; жила; прибудова "А?-1" - цегла керамічна обшита сайдінгом; прибудова "а?" - цегла керамічна обшита сайдінгом; тамбур "а?" - дошки; убиральня "Е" - дошки; гараж "Ж" - цегла керамічна; сарай "З" - цегла керамічна; навіс "К" ; яма вигрібна "Л" - цегла; ворота "№ 1" - металеві в металевих стовпах; огорожа "№ 2" - азбофанера в металевих стовпах; огорожа "№ 3" - металева сітка в металевих стовпах. 4. Призначити по справі оціночну будівельну експертизу, проведення якої доручити судовому експерту будівельнику Титаренко Костянтину Євгеновичу (АДРЕСА_6) . 5. Допитати у якості свідків: - ОСОБА_15 (АДРЕСА_3, тел. НОМЕР_1) ; - ОСОБА_16 (АДРЕСА_4, тел. НОМЕР_2) . 6. Витребувати з Сумської міської ради відомості чи відділялась в користування чи у власність земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. 7. Витребувати відомості з Центру надання адміністративних послуг (м. Суми, вул. Горького, 21) відомості про наявність нерухомого майна, що зареєстровані на праві власності за ОСОБА_5. 8. Стягнути з відповідача понесені судові витрати (вхідний № 26446 від 09.08.2016 року) (т. 1 а. с. 155 - 163) .

05.09.2016 року представник позивачки ОСОБА_5 за договором адвокат ОСОБА_1 надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про зміну предмету позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко Алли Іванівни про визнання недійсним правочину, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - Сумська міська рада, справа № 592/4981/16-ц, в якій він зазначив про те, що відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України від 18.03.2004 року № 1618-ІV до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. На підставі вказаної норми процесуального права він змінює предмет позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко Алли Іванівни про визнання недійсним правочину, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - Сумська міська рада наступним чином. Виходячи з вищевикладеного, керуючись вказаними нормами матеріального та процесуального права, на підставі ст. ст. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 109, ст. 114, ст. ст. 213, 214 ЦПК України від 18.03.2004 року № 1618-ІV, він просив: 1. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: НОМЕР_7, видане 13.03.2014 року державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко Аллою Іванівною. 2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко Алли Іванівни, індексний номер: 11586595 від 13.03.2014 року 12:27:50, та запис про право власності 4960464, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко Аллою Іванівною 13.03.2014 року 12:21:46. 3. Виділити у натурі ОСОБА_5 23/100 частини АДРЕСА_2 з надвірними будівлями та спорудами, що включають у себе: житловий будинок "А-І" , жилу прибудову "А?-1" , підвал "п/д" , вбиральню "Е" , вигрібну яму "Л" та огорожу 1-3, а у разі неможливості виділу у натурі, стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_5 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_4) матеріальну компенсацію у розмірі 23/100 частини ринкової вартості АДРЕСА_2 з надвірними будівлями та спорудами, що включають у себе: житловий будинок "А-1" , житлову прибудову "А?-І" , підвал "п/д" , вбиральню "Е" , вигрібну яму "Л" та огорожу 1-3 та ринкової вартості права користування 49/100 частинами земельної АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_8, площею 0,0742. 4. Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_5 40031 (місцезнаходження: АДРЕСА_5 індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_4) завдану майнову шкоду, у вигляді реальних збитків у розмірі 23/100 частини ринкової вартості знесених тамбуру а 1, сараїв "Б" , "Г" , "Д" , що входили до складу АДРЕСА_2 з надвірними будівлями та спорудами (вхідний № 29089 від 05.09.2018 року) (т. 1 а. с. 202, 203, 230, 231) .

16.11.2016 року представниця третьої особи - головний спеціаліст-юрисконсульт департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради Семеног Вікторія Вікторівна надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми відзив на позовну заяву у справі № 592/4981/16-ц, в якій вона зазначила про те, що, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2, державного нотаріусу Третьої Сумської нотаріальної контори Ляшенко Алли Іванівни про визнання правочину недійсним, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні, вона повідомляє наступне. Оскільки своїми діями позивачі жодним чином не зачіпають інтересів територіальної громади міста Суми, вирішення даної справи вона залишає на розсуд суду та просить розглядати справу за відсутності їхнього представника (вхідний № 37375 від 16.11.2016 року) (т. 1 а. с. 228) .

Позивачка ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася. Про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином. Від неї не надійшли до суду письмові пояснення, заява про відкладення розгляду справи, заява про розгляд справи без її участі (т. 1 а. с. 212, 214, т. 2 а. с. 11, 17, 33, 64, 73) .

Представниця відповідача - завідуюча Третьою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області Ляшенко Алла Іванівна в судове засідання не з'явилася. Про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином. Вона просила розглянути цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Сумська міська рада про визнання правочину недійсним, без представника нотаріальної контори у зв'язку з великим завантаженням роботою, за матеріалами, що є в справі (т. 1 а. с. 142, 146, 147, 152, 199, 201, 212, 215, 217, 221, 226, 227, 235, 242, т. 2 а. с. 11, 13, 15, 34, 64, 74, 80, 90, 96, 97, 102, 106, 108, 117, 131, 132, 134, 136, 137) .

Представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Сумської міської ради в судове засідання не з'явилася. Про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином. Від неї не надійшли до суду заперечення проти позову, письмові пояснення, заява про відкладення розгляду справи (т. 1 а. с. 142, 145, 152, 200, 212, 216, 222, 225, 235, 240, т. 2 а. с. 11, 12, 32, 64, 72, 90, 102, 107, 117, 119, 131, 135) .

За таких підстав суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність позивачки ОСОБА_5, представниці відповідача - завідуючої Третьою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, представниці третьої особи - головного спеціаліста-юрисконсульта департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради Семеног Вікторії Вікторівни, що в повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ст. 223 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 за договором адвокат ОСОБА_1 позов підтримав з урахуванням заяви про зміну предмету позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко Алли Іванівни про визнання недійсним правочину, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову - Сумська міська рада, справа № 592/4981/16-ц. Він надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та в заяві про зміну предмету позову та просив суд ухвалити рішення, яким: 1. Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: НОМЕР_7, видане 13.03.2014 року державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко Аллою Іванівною. 2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко Алли Іванівни, індексний номер: 11586595 від 13.03.2014 року 12:27:50, та запис про право власності 4960464, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко Аллою Іванівною 13.03.2014 року 12:21:46. 3. Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_5 АДРЕСА_5, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_4) завдану майнову шкоду, у вигляді реальних збитків у розмірі 23/100 частини ринкової вартості знесених тамбуру а 1, сараїв "Б" , "Г" , "Д" , що входили до складу АДРЕСА_2 з надвірними будівлями та спорудами. Зустрічний позов він не визнав, просив відмовити у його задоволенні.

В судовому відповідачка ОСОБА_2 та її представник за договором адвокат ОСОБА_4 не заперечували проти частково задоволення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Сумська міська рада про визнання недійсним правочину, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою в частині визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: НОМЕР_7, видане 13.03.2014 року державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, індексний номер: 11586595 від 13.03.2014 року 12:27:50, та запис про право власності 4960464, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною 13.03.2014 року 12:21:46, в іншій частині в задоволенні первісного позову просили відмовити. Зустрічний позов просили задовольнити повністю, припинити право власності ОСОБА_5 на 23/100 частин у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2, визнати за ОСОБА_2 право власності на 23/100 частин житлового будинку, з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , в склад зазначеного майна входять: житловий будинок "А-1" - шлакоблоки обкладені цеглою, обшиті сайдінгом, жилою площею 39,0 м ? , загальною площею 80,1 м ? , з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель: погріб "п/г" - цегла керамічна; підвал "п/д" - цегла керамічна обшита сайдінгом; жила прибудова "А?-1" - цегла керамічна обшита сайдінгом; прибудова "а?" - цегла керамічна обшита сайдінгом; тамбур "а?" - дошки; убиральня "Е" - дошки; гараж "Ж" - цегла керамічна; сарай "З" - цегла керамічна; навіс "К" ; яма вигрібна "Л" - цегла; ворота "№ 1" - металеві в металевих стовпах; огорожа "№ 2" - азбофанера в металевих стовпах; огорожа "№ 3" - металева сітка в металевих стовпах. Надали пояснення, аналогічні викладеним в зустрічний позовній заяві.

Вислухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_5 за договором адвоката ОСОБА_1, пояснення відповідачки ОСОБА_2 та її представника за договором адвоката ОСОБА_4, пояснення судових експертів: ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, враховуючи наявність судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Рішенням народного суду м. Суми від 12.07.1972 року по справі № 2-883/72 було ухвалено провести розподіл домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 та реально виділити ОСОБА_8 кімнату: 1-5, площею 6,10 м ? , 1-4, площею 5,7 м ? , сіни 1-1, площею 3,40 м ? , 1-2, площею 3,20 м ? , сарай-Г, 1/2 частина, 1/2 частина туалету й огорожі, сарай-Д, а всього на суму 810 руб. . Ідеальна частка 49/100 частин будинку. Було ухвалено провести розподіл та визнати право власності за ОСОБА_7 на 1/2 частину домобудівництва, розташованого в АДРЕСА_2 та реально виділити їй: кімнату 1-6, площею 11,7 м ? , сіни 1-3, площею 4,47 м ? , погріб п/г, вартістю 86 руб. , сарай-Б, вартістю 38 руб. , 1/2 частина сараю-Г, вартістю 40 руб. 50 коп. , 1/2 частина туалету та огорожі, а всього на суму 831 руб. Ідеальна частка складає 51/100. Було ухвалено зобов'язати ОСОБА_7 сплатити зайво виділену частину 10 руб. 50 коп. ОСОБА_8. Всі будівельні роботи покласти на ОСОБА_8 , тобто зобов'язати дверний отвір з кімнати 1-4 в 1-6 закласти та з приміщення 1-1 в 1-3 дверний отвір закласти. Було ухвалено зобов'язати ОСОБА_7 зробити дверний отвір з 1-6 в 1-3 та з 1-3 у двір або сад. Записано в реєстрову книгу під № 61 спр. 128 р. 9579 від 04.09.1972 року. Рішення набрало законної сили (т. 1 а. с. 77 - 79, 121, 180) .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.04.2007 року по справі № 2-1446/2007 позов ОСОБА_10 до Сумської міської ради, комунального підприємства "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" , треті особи: інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, ОСОБА_21, ОСОБА_22 про визнання права власності на самочинно збудовані приміщення було задоволено. Було ухвалено визнати за ОСОБА_10 право власності на самовільно зведені прибудову до будинку літ. а-2, тамбур літ. а-3, сарай "З" та гараж "Ж" , що знаходяться на АДРЕСА_2. Було ухвалено, що проведені в АДРЕСА_2 переобладнання приміщень 2-5, 2-6, 2-7 відповідають державним будівельним нормам ДБН 360-92 ** . Було ухвалено зобов'язати комунальне підприємство "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" провести в установленому порядку реєстрацію зазначених будівель та проведених в будинку переобладнань. Рішення набрало законної сили (т. 1 а. с. 116, 117, 185) .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.06.2010 року по справі № 2-о-101/10 заяву ОСОБА_5, заінтересовані особи: Сумська міська рада, комунальне підприємство "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" про встановлення факту належності документу було задоволено повністю. Було ухвалено встановити факт належності свідоцтва про право власності на житловий будинок в розмірі 23/100 частки по АДРЕСА_2 виданого виконавчим комітетом Сумської ради народних депутатів від 06.07.1995 року № 322 на прізвище ОСОБА_5, за ОСОБА_5. Рішення набрало законної сили 28.06.2010 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/10221641) (т. 1 а. с. 125, 126) .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2012 року по справі № 1806/2-100/11, провадження № 1806/2-31/12 в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_10, треті особи: Управління Держкомзему у місті Суми, приватне підприємство "Мегаполіс" про усунення перешкод користування земельною ділянкою та встановлення порядку користування нею, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, стягнення моральної та матеріальної шкоди було відмовлено повністю за необґрунтованістю вимог. Рішення набрало законної сили 12.06.2012 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/49500809, http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/22272023) (т. 1 а. с. 8 - 11) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2012 року по справі № 1806/2-100/11, провадження № 1806/2-31/12 було закрите провадження у справі в порядку цивільного судочинства за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_10, треті особи: Управління Держкомзему у місті Суми, приватне підприємство "Мегаполіс" про усунення перешкод користування земельною ділянкою та встановлення порядку користування нею, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, стягнення моральної та матеріальної шкоди в частині визнання недійсним та скасування рішення Сумської міської ради, було роз'яснено ОСОБА_5 право звернення до суду з даною позовною вимогою в порядку адміністративного судочинства. Ухвала набрала законної сили 1206.2012 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/49500820) (т. 1 а. с. 12) .

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 12.06.2012 року по справі № 1806/2-100/11, провадження № 22-ц/1890/1022/12 апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_1 було задоволено частково. Було ухвалено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2012 року у даній справі скасувати в частині вимог щодо визнання недійсним державного акту та позов ОСОБА_5 у цій частині задовольнити. Було ухвалено визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_6 на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_10 на підставі рішення Сумської міської ради від 17.12.2008 року № 2209-МР, площею 0,0742 га по АДРЕСА_2. Рішення суду щодо відмови у задоволенні вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою було залишено без змін. Рішення набрало законної сили 12.06.2012 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/24911097) (т. 1 а. с. 13 - 17, 166 - 168) .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.09.2012 року по справі № 6-30417св12 касаційну скаргу ОСОБА_10 було відхилено. Рішення апеляційного суду Сумської області від 12.06.2012 року було залишено без змін. Ухвала набрала законної сили 26.09.2012 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/26427790) (т. 1 а. с. 18 - 22, 169 - 171) .

Із змісту свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13.03.2014 року в м. Суми державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною, вбачається, що державний нотаріус Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко А. І. посвідчила, що на підставі ст. 1261 ЦК України та договору про розподіл спадкового майна, посвідченого державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною 13.03.2014 року за реєстровим № 1-261, спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є її донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. Спадщина, на яку видано це свідоцтво,складається з: 77/100 (сімдесяти семи сотих) часток приватизованої земельної ділянки загальної площі 0,0742 (нуль цілих сімсот сорок два десятитисячних) га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (дев'яносто три) , кадастровий номер НОМЕР_8, що належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданого Сумською міською радою 17.02.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 68. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого Управлінням Держземагенства у Сумському районі Сумської області від 18.02.2014 рок № НВ-014, обмеження щодо використання вищезгаданої земельної ділянки не зареєстровані. Вартість спадкового майна становить 80646 (вісімдесят тисяч шістсот сорок шість) гривень 95 копійок, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 2013 рік, виданого Управлінням Держземагенства у Сумському районі Сумської області від 18.02.2014 року за № 196/01-24. Право власності на нерухоме майно, на яке видано це свідоцтво, підлягає державній реєстрації. Спадкова справа № 311/2013. Зареєстровано в реєстрі за № НОМЕР_7 (т. 1 а. с. 65) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.05.2016 року по справі № 592/4981/16-ц, провадження № 2-з/592/24/16 заяву представника позивачки ОСОБА_5 за договором адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено частково. Було ухвалено накласти арешт на майно - 77/100 частин земельної АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_8, площею 0,0742 га. Ухвала набрала законної сили (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/57949272) (т. 1 а. с. 31, 32, 40, 41) .

Із змісту висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 21/22/23 від 11.05.2017 року вбачається, що: по першому питанню проведеним дослідженням було встановлено, що відповідно розрахунку визначення ідеальної частки співвласника ОСОБА_5 23/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, припадали наступні будівлі і споруди: частина будинку літ. "А-1" (приміщення "1-1" пл. 11,2 м ? ) , сарай літ. "Д" , сарай літ. "Г" , 1/2 огорожі "№ 1-2" . Фактично на день проведення обстеження станом та 05.04.2017 року, відсутні. Більш докладно по питанню описано в дослідницькій частині висновку експертизи. По другому питанню вартість будівель (споруд) чи їх елементів, що розташовані та адресою: АДРЕСА_2, що припадають на частку в праві спільної часткової власності ОСОБА_5, що складає 23/100 частини в домоволодінні, визначити неможливо, так як на день проведення експертизи станом на 05.04.2017 року, будівлі, споруди та їх елементи, які належать співвласнику ОСОБА_5 (23/100 частини домоволодіння, відповідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.07.1995 року) , повністю відсутні. Більш докладно по питанню описано в дослідницькій частині висновку експертизи. По третьому питанню на підставі ст. 53 ЦПК України та п. 1.13. , п. 2.2. , п. 4.11. "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" судовий експерт повідомляє про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи по визначеному ухвалою суду третьому питанню. По четвертому питанню на підставі ст. 53 ЦПК України та п. 1.13. , п. 2.2. , п. 4.11. "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" судовий експерт повідомляє про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи по визначеному ухвалою суду четвертому питанню. По п'ятому питанню на підставі ст. 53 ЦПК України та п. 1.13. , п. 2.2. , п. 4.11. "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" судовий експерт повідомляє про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи по визначеному ухвалою суду п'ятому питанню. По шостому питанню на підставі ст. 53 ЦПК України та п. 1.13. , п. 2.2. , п. 4.11. "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" судовий експерт повідомляє про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи по визначеному ухвалою суду шостому питанню (т. 2 а. с. 1 - 9) .

Оголосивши та дослідивши висновок експерта в судовому засіданні, допитав судового експерта, у сторін, представників сторін та у суду не виникло сумнівів щодо компетентності, об'єктивності та незаінтересованість експерта у результатах розгляду справи. Також судом було встановлено, що експерт не вийшов за межі своєї компетенції, а його висновки ґрунтуються на одержаних ним відомостях, що самим експертом самостійно не відбиралися вихідні дані, що вказаних даних було достатньо для зроблених ним висновків. Також у сторін, представників сторін та у суду не виникло сумнівів щодо наукової обґрунтованості висновку, правильності застосування конкретних методик, їх дозволеність. Судом також було враховано, що висновки експертизи є логічними, послідовними, а також те, що не на всі питання експертом були дані відповіді з об'єктивних причин. Судом були зіставлені висновки експерта з установленими у справі фактичними даними. Після дослідження висновку експерта судом не була встановлена наявність суперечностей між його висновками з установленими у справі фактичними даними, відтак підстави для призначення повторної експертизи відсутні.

Із змісту висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 39/1043 від 05.12.2017 року вбачається, що: по першому питанню у зв'язку з тим, що раніше не проводився розділ домоволодіння або виділення в натурі 23/100 частин, належних ОСОБА_5, указати які будівлі (споруди) чи їх елементи, розташовані за адресою: АДРЕСА_2, не представляється можливим. По другому питанню, виходячи з нормативних вимог розділ жилого будинку літ. "А-1" , прибудови літ. "А?-1" , прибудови літ. "а?" , тамбуру літ. "а?" з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, в натурі відповідно до розміру часток належних співвласникам: ОСОБА_5 - 23/100 і ОСОБА_2 - 77/100, з можливістю окремого використання власниками існуючих прибудинкових споруд, неможливий. По третьому питанню дійсна ринкова вартість АДРЕСА_2 з надвірними будівлями та спорудами, складає: 648700 (шістсот сорок вісім тисяч сімсот) гривень. Дійсна ринкова вартість частки, що припадає на частку в праві спільної часткової власності ОСОБА_5 (23/100 АДРЕСА_2 з надвірними будівлями та спорудами) , складає: 149201 (сто сорок дев'ять тисяч двісті одна) гривня. Вартість визначена на час проведення експертизи. По четвертому питанню дійсна ринкова вартість права користування 49/100 часток земельної АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_8, площею 0,0742 га, складає: 14636 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень. По п'ятому питанню частка, що включала у себе: знесені тамбур "А?" , сарай "Д" та 1/2 частина сараю "Г" , від усього АДРЕСА_2 з надвірними будівлями та спорудами станом на 06.07.1995 рік складала: 4,85 %. Або у правильних дробах 5/100. Дійсна ринкова вартість 23/100 частин зазначеної частки АДРЕСА_2 з надвірними будівлями та спорудами, що включала у себе знесені тамбур "а?" , сарай "Д" та 1/2 частина сараю "Г" на час розгляду справи складає: 7236 (сім тисяч двісті тридцять шість) гривень (т. 2 а. с. 37 - 62) .

Оголосивши та дослідивши висновок експерта в судовому засіданні, допитав судових експертів, у сторін, представників сторін та у суду не виникло сумнівів щодо компетентності, об'єктивності та незаінтересованість експертів у результатах розгляду справи. Також судом було встановлено, що експерти не вийшли за межі своєї компетенції, а їхні висновки ґрунтуються на одержаних ними відомостях, що самими експертами самостійно не відбиралися вихідні дані, що вказаних даних було достатньо для зроблених ними висновків. Також у сторін, представників сторін та у суду не виникло сумнівів щодо наукової обґрунтованості висновку, правильності застосування конкретних методик, їх дозволеність. Судом також було враховано, що висновки експертизи є логічними, послідовними, а також те, що не на всі питання експертами були дані відповіді. Судом були зіставлені висновки експертів з установленими у справі фактичними даними. Після дослідження висновку експертів судом не була встановлена наявність суперечностей між його висновками з установленими у справі фактичними даними, відтак підстави для призначення повторної експертизи відсутні.

Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

На практиці існують певні ускладнення з тлумаченням поняття "незначної частки" . Останнє є оціночним і має встановлюватись, виходячи з конкретних обставин даної справи. Слід підкреслити, що законодавець як умову припинення права на частку встановив саме незначний розмір "частки" у праві, а не частини спільного майна, яка на цю частку припадає. Такий критерій не завжди дозволяє судам правильно визначити незначний розмір частки у праві спільної часткової власності. Але оскільки закон свідчить про незначний розмір самої частки, а не майна, яке на цю частку припадає, саме з ідеального виразу частки суд має робити висновок про її незначний характер. Досить складним для розуміння є посилання у п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України на таку ознаку частки, як "неможливість бути виділеною в натурі" , в аспекті його співвідношення з нормою п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України. Справа в тому, що п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України передбачає таку ознаку, як неподільність речі. Однак неможливість виділення в натурі охоплює як неподільність речі, коли частка не може бути виділена в натурі внаслідок природних або штучних характеристик речі як єдиного об'єкта (ст. 183 ЦК України) , так і заборону виділу згідно із законом (ч. 2 ст. 364 ЦК України) . Іншими словами, неможливість виділення речі в натурі вже включає в себе неподільність речі і є ширшим поняттям, тому необхідність для суду встановлювати ознаку, зазначену у п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України, автоматично відпадає. Неможливість спільного володіння та користування майном переважно обґрунтовується недоброзичливими стосунками між співвласниками, що перешкоджають один одному у повному здійсненні прав володіння та користування. П. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України насамперед спеціально запроваджений для збереження житлових прав співвласника. Тому позов про припинення права на частку у спільному майні (житлі) не може бути задоволений, якщо внаслідок припинення права спільної часткової власності колишній співвласник та члени його сім'ї будуть позбавлені житла. Крім того, співвласник-відповідач має право посилатися на істотне порушення його інтересів (словосполучення "завдання істотної шкоди інтересам" вживається явно невдало, адже завдання шкоди - протиправне діяння, що є підставою для виникнення недоговірних зобов'язань) і в будь-яких інших випадках на свій розсуд, наприклад, коли позбавлення його частки у праві спільної часткової власності призведе до істотних матеріальних втрат через постійне подорожчання майна, що є об'єктом права спільної часткової власності. Ч. 2 ст. 365 ЦК України встановлює обов'язок попереднього внесення співвласниками-позивачами вартості частки на депозитний рахунок суду. ЦК Україн не уточнює, коли саме має бути внесена грошова сума, проте в будь-якому випадку це має відбутися до прийняття рішення судом. Разом з тим у позивачів немає обов'язку вносити суму на депозит суду одночасно з поданням позову, як це визначено, наприклад, щодо осіб, чиї переважні права на купівлю частки порушені згідно абз. 1 ч. 4 ст. 362 ЦК України. Дане твердження обумовлене тим, що на відміну від врегульованого зазначеною нормою позову співвласника про переведення на нього прав та обов'язків покупця за вже укладеним договором купівлі-продажу частки, ціна якого є чітко визначеною, вартість частки, про припинення якої йдеться у ст. 365 ЦК України, на момент подання позову є невідомою, вона встановлюється в ході розгляду справи, як правило, шляхом залучення експертного висновку.

Крім того, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-81кс11, згідно якій для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Саме із таких висновків виходив суд касаційної інстанції під час розгляду справ про припинення права власності на частку у спільній власності на квартиру, про що зазначено в ухвалах колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24.10.2007 року та 02.06.2010 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/21355285) .

Також, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 15.05.2013 року по справі № 6-37кс13, згідно якій для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/31701323) .

Також, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 15.05.2013 року по справі № 6-37кс13, згідно якій право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/39783878) .

Таким чином, оскільки частка (ідеальна) ОСОБА_5 у праві спільної часткової власності є незначною і вона не може бути виділена в натурі, оскільки спірні надвірні будівлі та споруди є неподільними, оскільки спільне володіння і користування майном ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є неможливим, оскільки припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї, оскільки ОСОБА_2 попереднього внесла вартість спірної частки на депозитний рахунок суду, оскільки ані позивачка ОСОБА_5, ані її представник за договором адвокат ОСОБА_1 не надали суду жодних переконливих доказів про те, що саме ОСОБА_2 або будь-яка інша особа завдала матеріальну шкоду ОСОБА_5, відтак суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Сумська міська рада про визнання недійсним правочину, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою слід задовольнити частково, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: НОМЕР_7, видане 13.03.2014 року державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, індексний номер: 11586595 від 13.03.2014 року 12:27:50, та запис про право власності 4960464, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною 13.03.2014 року 12:21:46, а у задоволенні решти вимог слід відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні слід задовольнити частково, припинити право власності ОСОБА_5 на 23/100 частин у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2, визнати за ОСОБА_2 право власності на 23/100 частин житлового будинку, з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , в склад зазначеного майна входять: житловий будинок "А-1" - шлакоблоки обкладені цеглою, обшиті сайдінгом, жилою площею 39,0 м ? , загальною площею 80,1 м ? , з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель: погріб "п/г" - цегла керамічна; підвал "п/д" - цегла керамічна обшита сайдінгом; жила прибудова "А?-1" - цегла керамічна обшита сайдінгом; прибудова "а?" - цегла керамічна обшита сайдінгом; тамбур "а?" - дошки; убиральня "Е" - дошки; гараж "Ж" - цегла керамічна; сарай "З" - цегла керамічна; навіс "К" ; яма вигрібна "Л" - цегла; ворота "№ 1" - металеві в металевих стовпах; огорожа "№ 2" - азбофанера в металевих стовпах; огорожа "№ 3" - металева сітка в металевих стовпах та сплатити з депозитного рахунку суду грошову компенсацію за 23/100 частини в жилому будинку ОСОБА_5 в сумі 7236 грн. 00 коп. .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 265, 268, 272 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Сумська міська рада про визнання недійсним правочину, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер: НОМЕР_7, видане 13.03.2014 року державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Алли Іванівни, індексний номер: 11586595 від 13.03.2014 року 12:27:50, та запис про право власності 4960464, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним нотаріусом Третьої Сумської державної нотаріальної контори Сумської області Ляшенко Аллою Іванівною 13.03.2014 року 12:21:46.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про припинення права на частку у спільному майні задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_5 на 23/100 частин у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 23/100 частин житлового будинку, з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , в склад зазначеного майна входять: житловий будинок "А-1" - шлакоблоки обкладені цеглою, обшиті сайдінгом, жилою площею 39,0 м ? , загальною площею 80,1 м ? , з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель: погріб "п/г" - цегла керамічна; підвал "п/д" - цегла керамічна обшита сайдінгом; жила прибудова "А?-1" - цегла керамічна обшита сайдінгом; прибудова "а?" - цегла керамічна обшита сайдінгом; тамбур "а?" - дошки; убиральня "Е" - дошки; гараж "Ж" - цегла керамічна; сарай "З" - цегла керамічна; навіс "К" ; яма вигрібна "Л" - цегла; ворота "№ 1" - металеві в металевих стовпах; огорожа "№ 2" - азбофанера в металевих стовпах; огорожа "№ 3" - металева сітка в металевих стовпах.

Сплатити з депозитного рахунку суду грошову компенсацію за 23/100 частини в жилому будинку ОСОБА_5 в сумі 7236 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції - Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков