Справа № 381/1992/18 Головуючий у І інстанції Осаулова Н. А.
Провадження № 22-ц/780/3642/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 18.09.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді-ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором б/н від 20.05.2010 року у розмірі 109 817,04 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

Предявлена позовна заява ухвалою місцевого суду від 19 червня 2018 року була залишена без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду у новому складі суду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У скарзі заявник вказує на те, що 22 червня 2018 року вони усунули недоліки позовної заяви, що підтверджується копією заяви направленої до суду на виконання ухвали місцевого суду. Проте, без достатніх правових підстав місцевим судом повернуто позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк».

Також, в скарзі посилається на ст. 129 Конституції України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України від 29.12.1976 року № 11 «Про судове рішення» щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження відповідачу було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційні вимоги мають бути задоволені з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Повертаючи заяву на підставі ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою суду заява була залишена без руху в зв'язку із невідповідністю вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, в установлений судом строк недоліки позивачем усунуті не були.

Проте, колегія суддів із такими висновками в повній мірі не погоджується, так як вони не узгоджуються із матеріалами справи та зроблені з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором б/н від 20.05.2010 року у розмірі 109817,04 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 19 червня 2018 року була залишена без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та позивачу було надано строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків терміном 10 днів, з дня отримання копії ухвали.

Одночасно позивачу було розяснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, зазначена позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

27 червня 2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова заява про усунення недоліків позовної заяви разом з додатками.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки, на думку місцевого суду, представником позивача недоліки вказані в ухвалі суду від 19 червня 2018 року, не виконано.

При цьому, суд першої інстанції в ухвалі, в порушення вимог ст.ст. 260, 263 ЦПК України не зазначив жодного мотиву, в чому саме полягало невиконання ухвали суду від від 19 червня 2018 року та не навів відповідного обґрунтування своїх висновків.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що зазначені в ухвалі суду від 19 червня 2018 року недоліки стосовно надання доказів сплати судового збору та відповідне обґрунтування відсутності доказів досудового врегулювання спору було належним чином виконане.

Крім того, колегія суддів зауважує на те, що сама по собі відсутність будь-яких доказів на стадії пред»явлення позову не може бути підставою для визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу, оскільки така обставина в силу норм діючого цивільно-процесуального законодавства може бути підставою лише для відмови у позові по суті спору, за дотримання судом норм ч.5 ст.12 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, а висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За вказаних обставин, ухвала не може вважатись постановленою з додержанням вимог закону, і відповідно до ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді:

ОСОБА_3

ОСОБА_2