Провадження № 2-з/742/22/18
Єдиний унікальний № 742/3070/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м.Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В. , розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» про забезпечення позову ,-

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2018 року до Прилуцького міськрайонного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» до державного підприємства «Сетам», Чернігівська філія Державного підприємства «Сетам», Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство «Геотехнічний інститут», ОСОБА_3, про визнання електронних торгів недійсними.

Разом з позовною заявою товариство з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» звернулося до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: м.Прилуки, вул..Київська, 307, загальною площею 407,3 кв.м.(частина нежитлового приміщення на 1 поверсі площею 39,3 кв.м. та 2 поверх нежитлового приміщення площею 368,0 м.кв., реєстраційний номер майна 26541096), що було придбано ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, Паспорт №НМ 392411, АДРЕСА_1, 14000 на електронних торгах 20.08.2018, та було оформлено протоколом №353268, шляхом заборони укладати будь-які договори щодо передачі цього нерухомого майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію.

Дану заяву аргументує тим, що 02 липня 2018 року Прилуцьким міськрайонним ВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було подано заявку до Чернігівської філії ДП «Сетам» на реалізацію арештованого майна належного товариству з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки», на підставі постанови про арешт майна боржника від 07.05.2018 року (обтяження № 26030714) та від 06.06.2018 (обтяження № 26491760). Зберігачем майна зазначений ОСОБА_4, що не відповідає дійсності, оскільки на той час директором даного товариства був ОСОБА_5, і саме він повинен бути призначеним зберігачем вказаного майна на час здійснення виконавчих дій. Крім того у матеріалах виконавчого провадження міститься звіт про оцінку нерухомого майна за адресою : вул.Київська, 307 м.Прилуки, зі змістом якого позивача не було ознайомлено. Не зважаючи на неповідомлення позивача про факт та розмір оцінки нерухомого майна, 30.07.2018 року на електронні торги було виставлено нежитлове приміщення належне ТОВ «БУ-1 Прилуки» на 1 поверсі площею 39.3 кв.м., загальною площею 407,3 кв.м (частина нежитлового приміщення на 1 поверсі площею 39,3 кв.м та 2 поверх нежитлового приміщення площею 368,0 м.кв.) за стартовою ціною 933944, 50 грн. Після чого, на наступних торгах 20.08.2018 року вказане нерухоме майно було продано гр.ОСОБА_1 за ціною 930500 грн., тоді як насправді ціна даного об»єкта становить 1604355 грн. Позивач вважає, що вказану нерухомість на електронних торгах продано за мінімальною ціною, тому було порушено його право на отримання максимального прибутку від продажу його майна.

На час звернення з позовом до суду, в інтернет-мережі на сайті оголошень OLX надруковано оголошення про продаж даного приміщення, яке розміщено новим власником.

З наведених обґрунтувань підстав позову вбачається наявність реального спору між позивачем та відповідачами, а також вбачається наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову, що підтверджується наступним.

Так, відповідач ОСОБА_1 являється на даний час власником нежитлового приміщення за адресою: м.Прилуки, вул.Київська, 307, а отже не позбавлений можливості відчужити його у будь-який момент після того, як йому стане відомо про відкриття провадження у даній справі.

Наведені обставини підтверджують можливість подальших умисних дій відповідача ОСОБА_1 на вибуття з його права власності спірного нежитлового приміщення шляхом його відчуження будь-якій третій особі, що призведе до неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Отже позивач вважає, що наведені ним обставини вказують на наявність підстав для забезпечення позову, що надасть в подальшому можливість уникнути неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також накладення арешту на нежитлове приміщення лише обмежить право відповідача ОСОБА_1 на його відчуження і жодним чином не порушить його права на користування вказаним нежитловим приміщенням.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України вказана заява розглядається без повідомлення учасників справи.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Згідно розяснень, викладених в п.п.3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006року позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що 20.08.2018 року на електронних торгах нежитлове приміщення за адресою: м.Прилуки, вул.Київська, 307, належне ТОВ «БУ-1 Прилуки» було продано гр.ОСОБА_1 за ціною 930500 грн.. Про те, що вказане майно було виставлено на електронні торги, позивач не знав, тому вважає, що вказану нерухомість продано за мінімальною ціною, чим порушено його право на отримання максимального прибутку від продажу його майна.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин суд дійшов висновку що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_1 може в будь-який час до ухвалення рішення суду по справі спробувати відчужити вказане нежитлове приміщення. Тому слід частково задовольнити заяву про забезпечення позову, наклавши арешт на нежитлове приміщення, шляхом заборони його відчужувати.

Даний спосіб забезпечення позову, не порушить право ОСОБА_1 на володіння та користування нежитловим приміщенням і буде співмірним з заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст.ст.149-153, 259-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-1 Прилуки» про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на нежитлове приміщення за адресою: м.Прилуки, вул.Київська, 307, загальною площею 407,3 кв.м.(частина нежитлового приміщення на 1 поверсі площею 39,3 кв.м. та 2 поверх нежитлового приміщення площею 368,0 м.кв., реєстраційний номер майна 26541096), що було придбано ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на електронних торгах 20.08.2018 року та було оформлено протоколом №353268, шляхом заборони укладати будь-які договори щодо передачі цього нерухомого майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію.

В задоволені решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. ОСОБА_6