Провадження № 2/127/6117/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Крижанівському В.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.04.1989 року сторони зареєстрували шлюб у відділі записів актів громадянського стану палацу реєстрації шлюбів і новонароджених міста Києва, актовий запис №1700. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом останніх п'яти років сімейне життя сторін поступово погіршувалося внаслідок зловживання відповідачем алкогольними напоями, у зв'язку з чим з 2010 року відповідач перебуває на обліку у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім.. О.І. Ющенка. Систематичне зловживання алкогольними напоями відповідачем призвело до його деградації як особистості та втрати ним заробітку. На ґрунті пияцтва відповідач не піклується про підтримку та створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення. Сім'я фактично розпалась, сторони припинили подружні відносини, шлюб носить лише формальний характер, тому позивач прийшла до висновку про розірвання шлюбу.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила шлюб розірвати, судові витрати залишити за нею. Також ОСОБА_1 категорично заперечила можливість збереження шлюбу, посилаючись на те, що примирення між сторонами не можливе, оскільки неможливість подолання алкоголізму відповідача, непорозумінь, конфліктів із відповідачем по справі, вкрай негативно відображається на стані її здоров'я, вона перестала спати, їсти, втратила сон і спокій.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, оскільки не бажає розлучатися із позивачкою. Пояснив, що йому потрібно трохи часу щоб знайти роботу і тоді їх сімейне життя із позивачкою налагодиться.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, 23.04.1989 року сторони зареєстрували шлюб у відділі записів актів громадянського стану палацу реєстрації шлюбів і новонароджених міста Києва, актовий запис № 1700 (а. с.4 ).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

По справі встановлено, що позивачка ОСОБА_1 категорично заперечила можливість збереження шлюбу, посилаючись на те, що примирення між сторонами не можливе, оскільки неможливість подолання алкоголізму відповідача, непорозумінь, конфліктів із відповідачем по справі, вкрай негативно відображається на стані її здоров'я, вона перестала спати, їсти, втратила сон і спокій.

При цьому судом було надано строк для примирення сторін строком на один місць за клопотанням відповідача, проте станом на день розгляду справи в суді сторони не помирилися і позивачка наполягала на розірванні шлюбу із відповідачем.

Стаття 1 СК України містить у собі основні принципи регулювання сімейних відносин в Україні, а саме визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів.

Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім'ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім'ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім'ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя.

Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім'ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Передбачене ч. 1ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 категорично заперечила можливість збереження шлюбу, посилаючись на те, що примирення між сторонами не можливе, відповідач продовжує зловживати алкогольними напоями.

У строк, наданий судом для примирення, сторони не помирилися, поведінка відповідача не змінилася, зі слів позивачки відповідач продовжує зловживати алкогольними напоями і ніде не працює.

Із пояснень позивачки ОСОБА_1 суд встановив, що подальше збереження шлюбу із відповідачем ОСОБА_2 суперечить її інтересам, оскільки вона не бачить свого майбутнього разом із відповідачем ОСОБА_2, що має істотне значення, що звернення позивачки до суду із позовом про розірвання шлюбу є виваженим і обдуманим кроком при тому, що вони з відповідачем прожили у шлюбі 28 років, а відповідач ОСОБА_2 не припиняє зловживати алкогольними напоями, регулярно перебуває у запоях, ніде не працює.

З урахуванням наведених норм матеріального права, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, оцінивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому позов підлягає до задоволення, а шлюб, який укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - розірванню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачкою ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої та зареєстрованої за адресою: 21018, АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого та зареєстрованого за адресою: 21018, АДРЕСА_1), який зареєстрований 23.04.1989 року у відділі записів актів громадянського стану палацу реєстрації шлюбів і новонароджених міста Києва, актовий запис № 1700.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення, через Вінницький міський суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 12.01.2018 року.

Суддя: