АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2387/17
УХВАЛА

11 січня 2018 року м.Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі суддів:

СуддівБондаренка С. І.
Вініченка Б. Б. ,Храпка В. Д.
За участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву ОСОБА_4 про повернення сплаченого судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді апеляційного суду Черкаської області від 29 липня 2016 року залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплати судового збору в сумі 1818 гривень 96 копійок (а.с.60).

На виконання вказаної ухвали судді апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_4 надав до суду докази сплати судового збору - квитанцію № 15853373-1 від 25 серпня 2016 року.

27 грудня 2017 року ОСОБА_4 подав до апеляційного суду Черкаської області заяву про повернення сплаченого судового збору. В заяві зазначає, що судовий збір ним був сплачений з тих підстав, що в іншому випадку судом було б відмовлено в розгляді апеляційної скарги, хоча він і звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вивчивши заяву та її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_4 підставами позовних вимог вказав порушення його прав передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції від 7 серпня 2011 року споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно статті 10 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частину третю статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" внесені зміни, а саме слова "державного мита" замінено словами "судового збору".

Пунктом 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції яка діяла до 1 вересня 2015 року, встановлено, що від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Законом України, від 22.05.2015, № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" , який діє з 1 вересня 2015 року, до статті 5 Закону України «Про судовий збір» внесені зміни і така категорія як споживачі не звільнені від сплати судового збору.

Однак відповідні зміни не вносились до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», якою встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином на час звернення позивача з апеляційною скаргою діяла норма частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» на підставі якої вказані особи звільнені від сплати судового збору.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Юридична сила Конституції України, законів та інших нормативно-правових актів визначено статтею 8 Конституції України, відповідно до якої найвищу юридичну силу має Конституція України, потім закони та інші нормативно-правові акти.

Частиною 2 статті 8 Конституції України встановлено, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказаною статтею Конституції України, закладена ключова відмінність у праві між органами державної влади і місцевого самоврядування, їх посадовими особами та іншими особами, а саме органам державної влади і місцевого самоврядування, їх посадовим особам дозволено лише те, що передбачено законом, всім іншим дозволено все те, що не заборонено законом.

Законом України «Про судовий збір» не встановлено обмеження щодо звільнення осіб від сплати судового збору на підставі інших законів, більш того, право споживачів на звільнення від сплати судового збору встановлено в Законі України «Про захист прав споживачів» і таке право ніким не скасоване, а тому вказана категорія осіб має на нього право.

Одним із гарантованих Конституцією України способів захисту порушеного права є звернення до суду.

В самій назві Закону України «Про захист прав споживачів» вживається таке слово як «Захист» , тому споживач, обравши такий спосіб захисту порушеного права як звернення до суду, на підставі зазначеного закону є звільненим від сплати судового збору.

Підтвердженням цього є також те, що прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про судовий збір» внесено зміни до Закону України «Про захист прав споживачів» якими змінено слова "державного мита" на слова "судового збору" чим фактично підтверджено той факт, що перелік осіб звільнених від сплати судового збору встановлений в Законі України «Про судовий збір» не є вичерпним.

Не зазначення права особи в одному законі і надання такого права іншим законом не може бути підставою для позбавлення права виходячи з норм Конституції України.

Таким чином сплачена позивачем сума судового збору за подану апеляційну скаргу в розмірі 1818.96 гривень є помилковою.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що

сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З вказаної норми права слідує, що поверненню підлягає в тому числі безпідставно сплачена сума судового збору.

Згідно частини 2 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

За таких обставин, сплачена позивачем сума судового збору підлягає поверненню як зайво сплачена.

Керуючись ст..7 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_4 про повернення сплаченого судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки - задовольнити.

Повернути ОСОБА_4 сплачений ним 25 серпня 2016 року судовий збір (квитанція №15853373-1 від 25 серпня 2016 року) в сумі 1818 гривень 96 копійок.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлений 11 січня 2018 року.

Судді