Справа № 216/2871/16-ц
Провадження 2-п/216/33/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого судді: Бутенко М. В.

за участю

секретаря судового засідання: Янчук С. О.

представника відповідача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Кривого Рогу заяву ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та саму заяву про перегляд заочного рішення Центрально-Міського райсуду від 20 грудня 2016 року по справі № 216/2871/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Центрально-Міського райсуду від 20 грудня 2016 року по справі № 216/2871/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, було ухвалено наступне: стягувати щомісячно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: м. Кривий Ріг вул. Геологічна 7/10, на користь матері дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Геологічна 13/3, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову, тобто з 06.06.2016 року. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

05. 06. 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеними заявами про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення Центрально-Міського райсуду від 20 грудня 2016 року по справі № 216/2871/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини. Одночасно з поданням даної заяви ОСОБА_4 Було подано заяву про поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд.

18. 06. 2018 року судом було винесено ухвалу про прийняття до розгляду заяв про поновлення пропущенного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення.

В своїх заявах ОСОБА_4 вказує, що заочне рішення суд виносив, виходячи з того, що він як відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, однак до судового засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Відповідач вважає основним видом судового виклику повістку, але за місцем свого проживання він повістки не отримував, а про той факт, що він повинен сплачувати аліменти на дитину узнав 12. 05. 2018 року з листа Центрально-Міського відділу ДВС м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, після чого 24. 05. 2018 року отримав рішення. Саме з цих підстав і просить суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Просить суд переглянути заочне рішення Центрально-Міського райсуду від 20 грудня 2016 року по справі № 216/2871/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та скасувати його.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат ОСОБА_1 підтримав заяви ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення суду, просив суд їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 заявила суду, що відповідач ОСОБА_4 знав про наявність в нього дитини, яку на сьогоднішній час не вважає своєю, знав, що не допомагає їй в утриманні цієї дитини, знав що в провадженні Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу знаходиться позовна заява про стягнення з нього аліментів на дитину ще до винесення рішення, так як особисто прийняв участь у апеляційному розгляді по оскарженню ОСОБА_2 ухвали суду по справі щодо стягнення аліментів, але потім свідомо ігнорував подальші його виклики до суду та отримання заочного рішення. Просить суд не поновляти йому строк для розгляду заяви про перегляд заочного рішення та відмовити у перегляді.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримала пояснення ОСОБА_2 та насамперед просить суд врахувати що головне у цій справі є права дитини та обовязки батьків щодо неї. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд, розглянувши заяви, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяви ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення суду не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріали цивільної справи містять підтвердження того, що разом з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, поданою ОСОБА_2 до суду 06. 06. 2016 року, нею було подано заяву про забезпечення позову, шляхом обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон України.

Ухвалою суду від 08. 06. 2016 року у задоволені заяви про забезпечення позову, шляхом обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон України, було відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 з ухвалою суду не була згодна.

Дана ухвала суду та питання щодо звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору при поданні апеляційної скарги, були оскаржені ОСОБА_2 до Апеляційного суду Дніпропетровської області та 27 липня 2016 року скарга була розглянута Апеляційним судом за участю позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_6 та особисто відповідача ОСОБА_4, з чого вбачається, що відповідач ОСОБА_4 знав про наявність в Центрально-Міському райсуді позовної заяви ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ще до винесення заочного рішення суду. Знав, що ця справа буде продовжуватися розглядатися судом по суті, і що рано чи пізно по справі буде винесено рішення. На той час він не надав суду жодної заяви, клопотання, відзиву або заперечень по цій справі. Крім того, в матеріалах справи є повернуті до суду поштові повідомлення на імя та адресу відповідача, які направлялися судом ОСОБА_4 належним чином. Матеріали цивільної справи також містять зворотне поштове повідомлення, яке свідчить про своєчасне направлення судом відповідачу заочного рішення, яке ОСОБА_4 з невідомих суду причин отримано не було.

Таким чином, посилання відповідача на обставини неотримання ним судових повісток та заочного рішення, як на докази, того, що йому не було відомо про ухвалення судом заочного рішення та несвоєчасне отримання цього рішення, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ст. 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч.3ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою : 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.4ст.287 ЦПК України, у разі залишення зави про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч.1ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Під час винесення заочного рішення, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, а докази, на які він посилається не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про залишення заяв про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та саму заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та саму заяву про перегляд заочного рішення Центрально-Міського райсуду від 20 грудня 2016 року по справі № 216/2871/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини - залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського райсуду від 20 грудня 2016 року по справі № 216/2871/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини може бути переглянуто в загальному порядку.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М. В. Бутенко