Ухвала

Іменем України

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 161/6468/18

провадження № 61-40999ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), ВисоцькоїВ. С.,

Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2018 року

у справі за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту звільнення, заінтересовані особи: приватне підприємство «Сільське господарство», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відділ державної реєстрації суб'єктів господарювання Луцької районної державної адміністрації Волинської області,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту звільнення, заінтересовані особи: приватне підприємство «Сільське господарство» (далі - ПП «Сільське господарство»), ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відділ державної реєстрації суб'єктів господарювання Луцької районної державної адміністрації Волинської області (далі - ВДРСГ Луцької РДА Волинської області).

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 не звільнений із займаної посади директора ПП «Сільське господарство», оскільки не видано наказ про звільнення, не ознайомлено з ним заявника, нe зроблено відповідний запис в трудову книжку.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_4 просить встановити факт його звільнення з посади директора ПП «Сільське господарство».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2018 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту звільнення відмовлено.

Роз'яснено ОСОБА_4, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Постановою апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2018 року ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 травня

2018 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що даний спір виник з трудових відносин, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і направити справу до суду першої інстанції для розгляду в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Пунктом 3 частини четвертої статті 145 ЦК України, пунктом «г» частини п'ятої статті 41, статті 59 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що створення і відкликання виконавчого органу товариства (директора) належить до виняткової компетенції загальних зборів.

Відповідно до статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що даний спір виник з трудових відносин, та врахувавши, що існує спір про право заявника на звільнення, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження за вказаною заявою на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту звільнення, заінтересовані особи: приватне підприємство «Сільське господарство», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відділ державної реєстрації суб'єктів господарювання Луцької районної державної адміністрації Волинської області, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк