УХВАЛА

Справа №:2604/11540/12

Провадження №: 6/755/1096/18

м. Київ

"24" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва

цивільну справу № 2604/11540/12

за заявою ОСОБА_1,

заінтересовані особи - первісний стягувач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

боржник ОСОБА_2,

про заміну сторони виконавчого провадження,

учасники справи:

не з'явились,

УСТАНОВИВ:

заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з завою про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі № 2604/11540/12. Заявлені вимоги обґрунтовує укладенням договору про відступлення прав вимоги із ТОВ ««Галицька фінансова компанія», яка попередньо уклала договір факторингу із первісним стягувачем та кредитором у зобов'язанні ПАТ «Укрсоцбанк»

У судове засідання сторони не з'явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали суду заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому боржник ОСОБА_2 письмово повідомив, що не заперечує проти заміни сторони виконавчого провадження.

Відповідно до положень абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення вказаного питання.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд на підставі наявних у справі матеріалів прийшов таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2012 було задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, видано виконавчий лист.

24.10.2017 державним виконавцем відділу ДВС ГУЮ у Львівській області Батюк М.В. було відкрито виконавче провадження № 50366191, дані щодо цього виконавчого провадження містяться в інформації про виконавче провадження, яку отримано 20.09.2018 /а.с.28-31/.

08.08.2018 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Галицька фінансова компанія» укладено договір факторингу, за яким банк відступив свої права вимоги за договором кредиту від 07.02.2008 № 630/02-134 /а.с.32-34/.

08.08.2018 ТОВ «Галицька фінансова компанія» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» було перераховано 162 126, 32 грн оплати згідно із договором факторингу від 08.08.2018, що підтверджується копією платіжного доручення /а.с.36/.

13.08.2018 між ТОВ «Галицька фінансова компанія» та ОСОБА_1 укладено договір № 27/18 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким фінансова компанія відступила свої права вимоги за договором кредиту від 07.02.2008 № 630/02-134 /а.с.37-38/.

13.08.2018 ОСОБА_1 оплатила на користь ТОВ «Галицька фінансова компанія» 167 800,00 грн № 27/18 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги /а.с.40/.

За приписами ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих норм, зокрема п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правон6астпництва ( припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

За ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами частини першої ст. 203, ч. 1 ст.215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договору відступлення права вимоги (цесії), визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, у тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Разом з тим розділ І книги 5 ЦК України регулює загальні положення про зобов'язання, зокрема положення щодо сторін у зобов'язанні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов'язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

За своїм змістом договір про відступлення права вимоги № 27/18 від 30.08.2018, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Галицька фінансова компанія», встановлює зобов'язання нового кредитора щодо самостійного стягнення боргу за кредитним договором і не передбачає надання фінансових послуг під відступленням права грошової вимоги, а тому є договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу і до норм законодавства, що регулює фінансовий ринок не застосовується.

Виходячи із приписів законодавства, зокрема п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Викладені обставини свідчать про обґрунтованість заяви та наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження № 50366191 стягувача, кредитора - з ПАТ «Украсоцбанк» на фізичну особу ОСОБА_1 по виконанню виконавчого листа № 2604/11540/2012, виданого 19.06.2012 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Украсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 610 683,01 грн та третейського збору в розмірі 6 506,83 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 6, 203, 2015, 509, 510, 512, 514, 516, 626, 627, 628, 1077, 1079 ЦК України,ст.ст. 258-261, 353, 354, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача, кредитора - з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Квпака, 29, ідентифікаційний код: 00039019) на ОСОБА_1 (79008, м. Львів, вул Пекарська, 17, кв. 7А, РНОКПП: 316207208) - у виконавчому провадженні № 5036619, яке відкрито на підставі виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва, виданого 19.06.2012 у справі № 2604/11540/2012 (провадження № 6/2604/2512/2012), відповідно до якого з ОСОБА_2 (81574, Львівська обл., Городоцький р-н, с. Підзвіринець; РНОКПП: НОМЕР_1) стягнуто заборгованість за договором кредиту від 07.02.2008 № 630/02-134 в сумі 610 683,01 грн та третейський збір в розмірі 6 506,83 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Складання повного тексту ухвали - 24.10.2018.

Суддя В. Шевченко