Справа № 263/5162/18
Провадження № 2/263/1625/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Рябова С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2018 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05 березня 1991 року серії НОМЕР_1 він є власником квартири АДРЕСА_3 у якій зареєстрований він, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 З відповідачами позивач перебуває у родинних зв'язках, але ОСОБА_2, ОСОБА_3 не проживають з позивачем однією родиною з 2013 року та фактично мешкають у іншому місті вже понад п'яти років. Сторони спільне господарство не ведуть, відповідачі оплату за комунальні послуги не здійснюють. У зв'язку з чим, просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_4

29 травня 2018 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області направлено запит щодо реєстрації місця проживання відповідача.

23 червня 2018 року на адресу суду надійшла відповідь Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідно до якої ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 з 16 січня 1996 року по теперішній час.

02 липня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області позовна заява залишена без руху.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

На час розгляду справи відповідачі відзив до суду не надали, клопотань про розгляд цивільної справи за участю сторін до суду не надходило.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 05 березня 1994 року серії НОМЕР_1 квартира АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 231 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

При цьому, реалізація права одним із співвласників не повинна утискати інтереси інших співвласників, що передбачає заборону обмеження прав одних учасників за рахунок других.

Отже, оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, власник майна не може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, з підстав передбачених ст. 405 ЦК України, так як це не відповідає характеру спірних правовідносин, а тому слід дійти висновку, що відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування вищевказаною квартирою.

При цьому, посилання позивача на те, що відповідачі у квартирі не проживають, витрати по утриманню нерухомого майна не несуть, особистих речей відповідачів у квартирі немає, а їх реєстрація створює позивачу незручності, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини не можуть бути визнані обґрунтованою підставою для позбавлення власників права на володіння та користування належним їм майном.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню й судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 2,3,19,23,76-89,141,258-268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_2.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: АДРЕСА_2.

Суддя Д.В. Киян