провадження № 2/333/1805/18
справа № 333/2970/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

19 жовтня 2018 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Кабанової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 (69104, АДРЕСА_1) про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2018 року, представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 29 800,00 грн., яка складається з: 28 800,00 грн. - сума невідшкодованої вартості відновлювального ремонту та 1000 грн. вартість експертного авто-товарознавчого дослідження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власницею автомобіля KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1. 03.10.2017 року о 15 год. 35 хв. в м. Запоріжжі на перехресті вул. Східна та вул. Космічна, відповідач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом ЗАЗ 111027, державний номерний знак НОМЕР_2 та, виконуючи поворот ліворуч не надав дорогу транспортному засобу KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача. Внаслідок чого транспортні засоби отримала механічні пошкодження.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2017 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 69 від 18.10.2017 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1, з урахуванням вартості вузлів, деталей, комплектуючих частин, склала 128 800,00 грн. Крім того, позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження було сплачено 1000,00 грн.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами була застрахована у ПАТ «ОРАНТА-СІЧ», ліміт страхової відповідальності - 100 000,00 грн.

Страховик - ПАТ «ОРАНТА-СІЧ» відшкодував позивачу 100 000,00 грн., виходячи із максимального розміру відшкодування (ліміту) встановленого договором обов'язкового страхового відшкодування.

Отже, на теперішній час, із 128 800,00 грн. (загальна вартість відновлювального ремонту - фактичний розмір завданої шкоди) невідшкодованими позивачці залишилися 28 800,00 грн.

На підставі вищевикладеного, представник позивача просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 29 800,00 грн., яка складається з: 28 800,00 грн. - сума невідшкодованої вартості відновлювального ремонту та 1000 грн. вартість експертного авто-товарознавчого дослідження.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2018 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 27).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2018 року підготовче провадження по даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 40).

У судове засідання представник позивача не з'явився, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 38).

Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Заяв з проханням розглядати справи без його участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надав.

У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин.

Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 19.10.2018 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 03.10.2017 року о 15 год. 35 хв. в м. Запоріжжі на перехресті вул. Східна та вул. Космічна, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом ЗАЗ 111027, державний номерний знак НОМЕР_2 та, виконуючи поворот ліворуч не надав дорогу транспортному засобу KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок чого транспортні засоби отримала механічні пошкодження.

Власником транспортного засобу KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10).

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 6-7). Постанова набрала законної сили 31.10.2017 року.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами , але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, захисту інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі його невизнання, або порушення. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язків в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим та органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогнебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Аналіз зазначеної норми цивільного права свідчить про те, що законом покладено на володільця джерела підвищеної небезпеки відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Перед потерпілим несуть однаковий обов'язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об'єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Зазначений аналіз також підтверджується і роз'ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до якого на володільця джерела підвищеної небезпеки покладено відповідальність та обов'язок відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, навіть якщо вони завдані не з його вини.

Згідно з позовною заявою, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами була застрахована у ПАТ «ОРАНТА-СІЧ», ліміт страхової відповідальності - 100 000,00 грн.

Згідно ст.. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положень Цивільного кодексу України, обов'язковою умовою визнання події страховим випадком за полісом і здійснення виплати страхового відшкодування обов'язковим є встановлення: протиправності дій особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, при експлуатації забезпеченого транспортного засобу; наявність шкоди, за заподіяння якої виникає цивільно-правова відповідальність; взаємозв'язок між протиправними діями особи цивільно-правова відповідальність якої застрахована та заподіяною шкодою.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 69 від 18.10.2017 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1, з урахуванням вартості вузлів, деталей, комплектуючих частин, склала 128 800,00 грн. (а.с. 8-9). Варість за проведення автотоварознавчого дослідження становить 1000,00 грн. (а.с. 25).

Страховик - ПАТ «ОРАНТА-СІЧ» відшкодував ОСОБА_1 100 000,00 грн., виходячи із максимального розміру відшкодування (ліміту) встановленого договором обов'язкового страхового відшкодування (а.с. 23).

Відповідно до частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Аналізуючи перелічені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення різниці від отриманої страхової виплати та фактичних витрат, понесених у зв'язку з відновлювальним ремонтом, яка становить 28 800 грн. та крім того, вартості автотоварознавчої експертизи в сумі 1000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем зазначена вимога не заявлена, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 82, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1166-1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Закон України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 суму в розмірі 29 800 гривень 00 копійок (двадцять дев'ять тисяч вісімсот гривень нуль-нуль копійок), з них: сума невідшкодованої вартості відновлювального ремонту - 28 800 гривень 00 копійок (двадцять вісім тисяч вісімсот гривень нуль-нуль копійок); вартість експертного автотоварознавчого дослідження - 1000 гривень 00 копійок (одна тисяча гривень нуль-нуль копійок).

Повний текст судового рішення складено 24 жовтня 2018 року.

Сторонам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов