Справа № 279/3369/17
РІШЕННЯ

іменем України

13 серпня 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у м. Коростені Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні частиною житлового будинку з надвірними будівлями, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні частиною житлового будинку з надвірними будівлями, зокрема: належною йому на праві часткової власності 1/8 частиною житлового будинку № 25 з надвірними будівлями по вул. Молодіжній у с. Поліське Коростенського району Житомирської області зі сторони ОСОБА_3, шляхом вселення в даний будинок.

В обгрунтування позову зазначив, щовідповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.05.2006 року ОСОБА_1 є власником 1/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Молодіжній, 25 у с. Поліське Коростенського району Житомирської області. Співвласником іншої 1/8 частини даного житлового будинку згідно цього ж рішення є відповідач по справі - ОСОБА_3. Позивач зареєстрований в даному будинку, однак фактично проживати не має змоги, оскільки відповідач чинить йому перешкоди в цьому, зокрема він не має можливості зайти до житлового будинку, оскільки відповідач не дає ключів від нього та кожного разу. Коли він намагаюся пройти до будинку чи на прибудинкову територію, відповідачка вчиняє скандали та фізично не допускає позивача до майна, що перебуває у їхній спільній частковій власності, що і стало приводом для звернення до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, який просив задовольнити, усунути перешкоди в користуванні належним позивачу ОСОБА_1 на праві часткової власності 1/8 частиною житлового будинку № 25 з надвірними будівлями по вул. Молодіжній у с. Поліське Коростенського району Житомирської області зі сторони ОСОБА_3, яка фізично не допускає позивача, шляхом вселення в даний будинок та зобов'язати відповідача передати ключі від вхідних дверей спірного будинку і підсобних приміщень. Відповідачка чинить сварки, що стверджується актом від 28.07.2017 року за підписом комісії в складі заступника сільського голови ОСОБА_5, секретаря сільської ради ОСОБА_6, начальника відділу організаційно-кадрової роботи ОСОБА_7, яка зафіксувала перешкоди зі сторони відповідачка.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні також вимоги позову підтримав, який просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві та пояснив суду, що в натурі частки спірного будинку не виділялись. Він, відповідачка, брат та сестра є співвласниками даного домоволодіння. Також пояснив, що він звертався до суду в інтересах матері про виділення часток в натурі, однак позов за його заявою залишено без розгляду, оскільки мати померла. Мати проживала разом з ним.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволені позову, оскільки позивач не може вказати, де саме знаходиться його 1/8 частина будинку. Також пояснив, що на даний час співвласники - 1/5 частини (матір) та 1/8 частини (брат) померли та після них відкрилась спадщина, а тому на даний час не можливо заселити позивача. Позивач з 2002 року не проживає у спірному домоволодінні. Вважає, що потрібно залучити до участі у справі співвласників в якості співвідповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та можливо вони домовляться і без виділення часток в натурі. У відповідачки також не визначена частка в натурі.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що позивач є далеким родичем її чоловіка і вони проживають в одному селі. Стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 напружені, вони не можуть поділити батьківську хату вже тривалий час. В тій хаті проживає ОСОБА_3, яка постійно свариться та не допускає до батьківської хати ОСОБА_1 і їй це відомо зі слів людей. Особисто вона не бачила, як ОСОБА_3 фізично не допускає ОСОБА_1 до даного домоволодіння.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що є сусідом ОСОБА_3 та вони постійно сваряться між собою. ОСОБА_3 постійно вчиняє сварки з ОСОБА_1. Також він бачив, що перед 21 березням 2018 року. ОСОБА_3 повалила на землю ОСОБА_1 та побила його і він самостійно не міг дійти до дому, його забирала дружина.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків та проаналізувавши їх в сукупності з наданими суду та дослідженими в судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.05.2006 року ОСОБА_1 є власником 1/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Молодіжній, 25 у с. Поліське Коростенського району Житомирської області. Рішення суду набрало законної сили (а.с.6-7).

Довідкою виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області за № 518 від 14.08.2017 року підтверджено, що позивач дійсно зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

З матеріалів справи, вбачається, що відповідач чинить перешкоди позивачеві ОСОБА_1 у користуванні правом часткової власності, зокрема 1/8 частиною житлового будинку № 25 з надвірними будівлями по вул. Молодіжній у с. Поліське Коростенського району Житомирської області.

А саме з листа Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області за підписом секретаря сільської ради ОСОБА_6 та з копії акту від 28.07.2017 року за підписом комісії в складі заступника сільського голови ОСОБА_5, секретаря сільської ради ОСОБА_6, начальника відділу організаційно-кадрової роботи ОСОБА_7, які зафіксували, що існує конфлікт між сторонами з приводу житлового будинку, а також, що відповідач не зважаючи на рішення суду (за яким належить ОСОБА_1 на праві часткової власності 1/8 частина житлового будинку № 25 з надвірними будівлями та спорудамипо вул. Молодіжній у с. Поліське Коростенського району Житомирської області), не впускає позивача до даного домоволодіння (а.с.10, 11).

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316 Цивільного кодексу України).

Згідно із ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна).

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.321 Цивільного кодексу України).

Статтею 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.380 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.383 Цивільного кодексу України квартира використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім'ї.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України).

Як роз'яснено у п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 Цивільного процесуального кодексу України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Проаналізувавши всі представлені сторонами докази, покази свідків, суд дійшов висновку про те, що відповідач не визнає право позивача на користування спірним жилим приміщенням, не надає йому доступу до нього, оскільки позивач не має ключів від вхідних дверей до будинку. Сам відповідач та його представник підтвердили той факт, що відповідач заперечує проти того, щоб позивач проживав в житловому будинку на законних підставах.

Суд не приймає до уваги та відхиляє доводи клопотання представника відповідача ОСОБА_4 щодо залучення співвласників - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в якості співвідповідачів, оскільки суд вважає, що їх право не порушується під час розгляду даного спору. А також позивач в судовому засіданні пояснив, що співвласники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не чинять йому перешкоди у користуванні належним їм спільним майном.

В свою чергу наявність рішення суду підтверджує факт належності ОСОБА_1 на праві часткової власності 1/8 частиною житлового будинку № 25 з надвірними будівлями по вул. Молодіжній у с. Поліське Коростенського району Житомирської області, інтересу до проживання в спірному житлі він не втратив, робив спроби вселитись в будинок.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що право власності ОСОБА_1 підлягає захисту, а позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.264 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

У відповідності до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640 грн відповідно до Закону України "Про судовий збір", що підтверджується даними квитанції №ПН2509843 від 30.08. 2017 року, а також позивачем понесені витрати на правову допомогу, що стверджується розрахунком (а.с.14) і даними квитанції до прибуткового касового ордеру 42/17 від 30.09.2017 року, тому позов у цій частині також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.81, 141, 247, 263 - 265, 268, 272 - 273 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.316-317, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст.155, 156, 166 Житлового кодексу України, Законом України "Про власність", Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1належною йому на праві часткової власності 1/8 частиною житлового будинку № 25 з надвірними будівлями по вул. Молодіжній у с. Поліське Коростенського району Житомирської області зі сторони ОСОБА_3, шляхом вселення в даний будинок.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні ОСОБА_1належною йому на праві часткової власності 1/8 частиною житлового будинку № 25 з надвірними будівлями по вул. Молодіжній у с. Поліське Коростенського району Житомирської області, зокрема проживати, зберігати власні речі, робити ремонтні роботи, входити та виходити з даного домоволодіння в будь-який час доби, а також передати ОСОБА_1 ключі від усіх приміщень, які закриваються на замок будинку № 25 з надвірними будівлями по вул. Молодіжній у с. Поліське Коростенського району Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1: - 640 (шістсот сорок) грн витрат по оплаті судового збору; - 2560 (дві тисячі пятсот шістдесят) грн витрат за правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області в 30-денний строк, який обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення складено 17 серпня 2018 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, адреса: Житомирська область, Коростенський р-н, с. Поліське, вул. Молодіжна, буд. 25, паспорт серії ВМ № 700376 виданий 12.01.1999 Коростенським МРВ УМВС в Житомирській області.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_12