Номер провадження: 22-ц/785/6441/18
Номер справи місцевого суду: 494/623/18
Головуючий у першій інстанції Лебединський С. Й.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 02 липня 2018 року року по справі за позовом Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах Держави України в особі Одеської обласної ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, 3-тя особа на боці позивача Комунальна установа «Одеська обласна клінічна лікарня»,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області звернувшись до суду із цим позовом просив стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Одеської обласної ради кошти витрачені КУ Одеська обласна клінічна лікарня на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 за період з 11 серпня 2017 р. по 28 серпня 2017 р. в сумі 13 252, 01 гривні (користувач ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, р/р 4194.

Ухвалою суду від 12 червня 2018 р. поданий позов був залишений без руху, через недотримання положень п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, за якою позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що обґрунтовують вказані обставини.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 02 липня 2018позовну заяву Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах Держави України в особі Одеської обласної ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, 3-тя особа на боці позивача Комунальна установа «Одеська обласна клінічна лікарня» - повернуто позивачу.

Вважаючи ухвалу суду незаконною Комінтернівсьа місцева прокуратура Одеської області звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 02 липня 2018року та передати справу на новий розгляд до Березівського районного суду Одеської області.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Повертаючи позовну заяву позивачу суд помилково та передчасно дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що заступник керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області звернувшись до суду із цим позовом просив стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Одеської обласної ради кошти витрачені КУ Одеська обласна клінічна лікарня на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 за період з 11 серпня 2017 р. по 28 серпня 2017 р. в сумі 13 252, 01 гривні (користувач ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, р/р 4194.

Ухвалою суду від 12 червня 2018 р. поданий позов був залишений без руху, через недотримання положень п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, за якою позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що обґрунтовують вказані обставини.

Так, позивачу було роз'яснено положення ч.ч.3-4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», та звернуто увагу на необхідність встановлення підстав на звернення, наведення обґрунтування із наданням відповідних доказів, що захист законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення її інтересів, що не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Таким чином позивачу було вказано не необхідність встановлення, наведення обґрунтування і надання відповідних доказів того, що захист законних інтересів держави, в особі КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», по поверненню грошей в сумі 13 252 гривень 01 коп., витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_4, з визнаного винним за ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_2 не здійснює або не належно здійснює Одеська обласна рада.

Однак,вимоги суду позивачем не виконані.

Так, позивач на обґрунтування своє позиції в частині необхідності встановлення підстав, наведення обґрунтування і надання відповідних доказів, лише послався на те, що Одеська обласна рада протягом тривалого часу самостійно не звернулась з позовом до суду, а тому у Комінтернівської місцевої прокуратури виникли підстави для захисту економічних інтересів держави.

Суд вважав, що наведене твердження не відповідає дійсності. З матеріалів доданих до позову вирок суду набрав законної сили 16 квітня 2018 р., а позивач звернувся до суду 10 травня 2018 р., що спростовує посилання на тривалість часу, протягом якого Одеська обласна рада не здійснювала свої повноваження по захисту інтересів держави.

Інших обґрунтованих, належних, та відповідним чином підтверджуючих право позивача на звернення до суду в інтересах Одеської обласної ради не наведено.

Судом враховано посилання позивача на п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, але положення даної статті має банкетних характер та відсилає до спеціального закону, про недотримання якого було наведено раніше.

Суд даючи правову оцінку вимогам позивача не врахував посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 08 квітня 1999 р. №3-рп/99, щодо оціночного поняття «інтересів держави» прокурором, що визначається ним у конкретних правовідносинах, оскільки суд вважав, що цим рішенням коментувався інший закон, який вже давно втратив законної сили, а положення чинного Закону України «Про прокуратуру», а саме ст. 23, щодо необхідності встановлення підстав на звернення, наведення обґрунтування із наданням відповідних доказів позивачем не дотримані, вважав, що відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, позивач не усунув недоліки поданої заяви у строк, встановлений судом, тому вважав заяву неподаною і повернув заявникові.

З такою позицією суду колегія не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 Закону України «про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. 4 вказаної статті прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень.

На виконання вищевказаних вимог Закону, 04.05.2018 року Комінтернівською місцевою прокуратурою направлено листи до Одеської обласної ради та Комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня», якими повідоплено про намір Комінтернівської місцевої прокуратури звернутися до суду з позовом в інтересах держави в особі Одеської обласної ради, третя особа на боці позивача Комунальна установа «Одеська обласна клінічна лікарня» до ОСОБА_5 про відшкодування втрат лікувального закладу на стаціонарне лікування у розмірі 13252, 01 грн., зазначено підстави звернення прокурора з таким позовом та роз'яснено право на оскарження підстав для представництва.

Підстави для представицтва позивачем та третьою особою на стороні позивача не оскаржувались.

Відповідно до ч. 3. ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором.

В обґрунтування, в чому полягає порушення інтересів держави прокурором у позовній заяві зазначено встановлені обставини, які дають підстави для представництва інтересів держави у суді.

Встановлено, що Комунальною установою «Одеська обласна клінічна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння ОСОБА_4 фактично витрачено коштів на суму 13 252, 01 грн.

В добровільному порядку кошти втрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» відповідачем не повернуті, що підтверджується листом КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» від 17.01.2018 року.

Таким чином, порушено економічні інтереси держави у вигляді не повернення бюджетних коштів Одеської обласної ради, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, що позбавляє можливості використовувати такі кошти на лікування інших хворих, придбання ліків і медичного обладнання.

Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Такі випадки передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 за №3-рп/99, "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інше.) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання.

Так, згідно пункту 1 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного суду України, прокурори та їх заступники подають позовні заяви саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

Як вбачається з пункту 2 резолютивної частини вищезазначеного рішення Конституційного суду України, під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В даному випадку прокуратурою вбачається порушення економічних інтересів держави в особі Одеської обласної ради, яка здійснює фінансування та є засновником і власником Комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня» у вигляді не повернення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, що призводить до збільшення видатків бюджетних коштів та позбавляє можливості використовувати такі кошти на лікування інших хворих, придбання ліків, медичного обладнання та інші цілі у сфері охорони здоров'я.

З огляду на викладене, та враховуючи те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, останній має відшкодувати витрачені Комунальною установою «Одеська обласна клінічна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 кошти в сумі 13 252,01грн.

Приймаючи до уваги, що витрати лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння не відшкодовано, порушені економічні інтереси держави не поновлено, виникла необхідність у пред'явлені зазначеного позову з метою захисту економічних інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, ч. З ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно частини 8 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів.

В даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Одеська обласна рада, яка є засновником та власником Комунальної установи «Одеська обласна клінічна лікарня».

Разом з цим, попри порушення економічних інтересів держави у вигляді не повернення до бюджету коштів за стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Одеською обласною радою та Комунальною установою «Одеська обласна клінічна лікарня» до цього часу позов до засудженого не заявлено, тобто захист інтересів держави органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Одеською обласною радою здійснюються неналежним чином. Таким чином у прокуратури виникла необхідність у захисту інтересів держави у даних спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу'.

Оскільки орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Одеська обласна рада протягом тривалого часу самостійно не звернулась з позовом до суду, у Комінтернівської місцевої прокуратури виникли підстави у захисту економічних інтересів держави, у вигляді пред'явлення позову про відшкодування витрат лікувального закладу - КУ Одеська обласна клінічна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння ОСОБА_4 за період з 11.08.2017 по 28.08.2017 в сумі 13252,01 грн.

За викладених обставин волегія суддів вважає, що викладені обстаини судом з'ясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовдення розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки апеляційним судом відстрочено позивачу сплату судового збору, судовий збір у розмірі 1 762 грн. підлягає стягенню з позивача.

На підставі викладеного та куруючись ст. ст. 374, 379, 381 - 384 ЦПК Украхни, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області - задовольнити.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 02 липня 2018року- скасувати, направити справу на для продовдення розгляду до суду першої інстанції.

Стягнути з Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області судовий збір у розмірі 1762 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 жовтня 2018 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: М.М. Дорагомерецький

Р.Д. Громік