Справа № 541/695/18
Номер провадження 2/541/549/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 серпня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Непокупної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дібрівської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, третя особа - Друга Миргородська державна нотаріальна контора,-

установив:

29 березня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла їхня матір ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, згідно якого заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 Позивач ОСОБА_2 є повнолітньою непрацездатною дитиною спадкодавця, що дає їй право на обов'язкову частку. З метою отримання свідоцтв про спадщину за законом та заповітом після померлої матері, позивачі звернулася до Другої Миргородської державної нотаріального контори, однак отримали відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. За життя мати позивачів право власності на даний будинок не зареєструвала. Просили суд визнати за кожним з позивачів право власності на 1/2 частки спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву в якій виклала прохання провести розгляд справи за її відсутності, в ході розгляду уточнила позовні вимоги, зокрема адресу спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та розмір позовних вимог. Просила суд визнати за позивачами право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, у розмірі 3/4 частки за ОСОБА_6, 1/4 частки за ОСОБА_7.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представником було подану заяву, в котрій виклала прохання провести судовий розгляд у їхню відсутність, уточненні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач Дібрівська сільська рада Миргородського району в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала.

Третя особа Друга Миргородська державна нотаріальна контора в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву в якій виклала прохання провести розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивачів - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

За життя спадкодавець склала заповіт, посвідчений 02 вересня 2013 року секретарем виконавчого комітету Дібрівської сільської ради, згідно якого зробила розпорядження, що на випадок своєї смерті все належне майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.23).

З матеріалів спадкової справи № 119/2014, вбачається, що позивач ОСОБА_2,є повнолітньою непрацездатною дитиною спадкодавця (а.с.93-96), що зумовлює виникнення у ОСОБА_2 права на обов'язкову частину зі спадкового майна.

Окрім цього, вбачається, що позивачі належним чином прийняли спадщину після померлої ОСОБА_5, та вже отримали свідоцтва про право на спадщину стосовно іншої частини спадкового майна (а.с.136-141).

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину стосовно іншої частини спадкового майна, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, позивачі звернулася до Другої Миргородської державної нотаріального контори, однак отримали відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.27).

За життя спадкодавець право власності на даний будинок не зареєструвала.

У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Згідно копії з технічного паспорту, вбачається, що будівництво спірного будинку завершилось 1970 року (а.с.41). Так, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, яка передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно даних погосподарської книги спадкодавець, проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Окрім цього ОСОБА_5 було записано головою вказаного домогосподарства (а.с.25).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином суд, дійшов висновку, що спадкодавець - ОСОБА_5, за свого життя набула право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у встановленому законом порядку, що підтверджується записами у погосподарських книгах. Тож у відповідності до ст. 1218 ЦК України дане право є об'єктом спадкування.

При визначені часток спадкоємців у житловому будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, суд керується наступним.

У відповідності до ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст. 1233 ЦК України , заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.1235. ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

На час відкриття спадщини, спадкоємець ОСОБА_2 була непрацездатною та мала інвалідність ІІІ групи, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.93). Таким чином існування заповіту, складеного на іншу особу не позбавляє ОСОБА_2 права на обов'язкову частку в спадщині.

У відповідності до ч.1 ст. 1241 ЦК України, розмір обов'язкової частки у спадщині, еквівалентний половині частки, яка належала б кожному зі спадкодавців у разі спадкування за законом.

З матеріалів спадкової справи встановлено, що інші спадкоємці окрім позивачі - відсутні. Вони належать до першої черги спадкоємців, тож у разі спадкування за законом мали б право на частку в розмірі 1/2.

Виходячи з цього, за умов існування спадкоємця за заповітом, розмір обов'язкової частки ОСОБА_2 у спадщині становить 1/4.

Оскільки відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право спадкодавця на право власності на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачам оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, у розмірі 3/4 частки за ОСОБА_6, 1/4 частки за ОСОБА_7.

В зв'язку з тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 141, 258, 263, 264, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216-1218,1233,1235, 1225, 1241, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1, (АДРЕСА_3) та ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, 61143) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, право власності на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський