У Х В А Л А

04 січня 2018 року

м. Київ

справа № 758/16044/16-ц

провадження № 61- 913 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» про стягнення пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 11 грудня 2017 року звернувся з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу подано без додержання відповідних вимог процесуального закону, чинного на момент подання такої скарги. Зокрема, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не сформульовано клопотання - процесуальну вимогу, що має бути викладена з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 336 ЦПК України.

Зі змісту касаційної скарги випливає, що заявником ставиться питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Разом з тим, згідно з оскаржуваною ухвалою апеляційного суду залишено без змін рішення першої інстанції, питання про скасування якого заявником у скарзі не порушується.

Відповідно до частини першої статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі статтею 336 ЦПК України за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення суд касаційної інстанції має право:

- постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення рішення без змін;

- постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції;

- постановити ухвалу про скасування рішення апеляційного суду і залишити в силі судове рішення суду першої інстанції, що було помилково скасоване апеляційним судом;

- постановити ухвалу про скасування судових рішень і закрити провадження в справі або залишити заяву без розгляду;

- скасувати судові рішення і ухвалити нове рішення або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

У зв'язку з наведеним заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги, привести її у відповідність до вимог статті 326 ЦПК України, з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 336 ЦПК України.

Одночасно суд має наголосити, що під час визначення підстав касаційної скарги в частині доведення й обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права скаржник зобов'язаний врахувати визначені в законі межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені в чинній статті 400 ЦПК України. За вказаною нормою права під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З огляду на невідповідність поданої скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, а також відповідно до пункту 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, враховуючи, що провадження за зазначеною скаргою не було відкрито, до цієї скарги мають бути застосовані правила статей 392 та 393 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення цієї ухвали, щодо повноважень суду залишати скаргу без руху.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 325, 326, 328 ЦПК України в редакції Закону від 18 березня 2004 року, статтями 185, 393 ЦПК України в редакції Закону від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, СУД

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» про стягнення пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 04 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний