04.01.2018 Справа № 469/1311/16-ц
У Х В А Л А
04 січня 2018 року
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Якубець С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка цивільну справу за позовом заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство ПРОКРЕДИТ БАНК, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки, -
в с т а н о в и в :
Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року, постановленою у даній справі, задоволено заяву прокурора про забезпечення позову та застосовано заходи забезпечення позову у вигляді:
- заборони відділу з питань державної реєстрації Березанської райдержадміністрації (вул.Центральна, 33, смт.Березанка Березанського району Миколаївської області) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки;
Вказана ухвала відповідачами не оскаржена.
28 грудня 2017 року представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 через канцелярію суду надано письмове клопотання в інтересах відповідача ОСОБА_2 про часткове скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року, в частині:
- заборони відділу з питань державної реєстрації Березанської райдержадміністрації здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки;
- заборони Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва обєктів нерухомості на спірній земельній ділянці;
- заборони ОСОБА_2 вчиняти із вказаною земельною ділянкою дії, спрямовані на зміну її цільового призначення, укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно цієї земельної ділянки, а також проводити на ній будь-які будівельні роботи.
У обгрунтування заявленого клопотання представник відповідача посилався на те, що застосовані судом заходи забезпечення позову частково фактично дублюють один одного, не є співмірними із заявленими позивачем вимогами, і відсутні обставини, які б свідчили про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Вважав, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну земельну ділянку є достатньою перешкодою для всіх суб"єктів, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати реєстраційні дії щодо спірного майна, а для нотаріусів - посвідчувати договори та інші правочини, спрямовані на відчуження спірної земельної ділянки, а заборона ОСОБА_2П вчиняти правочини щодо вказаної земельної ділянки є для відповідачки перешкодою укладення заповіту щодо цієї земельної ділянки та обмежує її право здійснювати будь-які розпорядження на випадок своєї смерті; у справі не встановлено жодних обставин, що свідчили б про реальність загрози проведення будівельних робіт та звернення ОСОБА_2 до ДАБІ з метою проведення дозвільних або реєстраційних дій і інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю не залучена до участі у справі.
За змістом ч.2 ст.149 ЦПК України (ч.3 ст.151 ЦПК України в редакції, що діяла на момент постановлення ухвали суду про забезпечення позову), забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ст.152 ЦПК України в редакції, що діяла на момент постановлення ухвали суду про забезпечення позову, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов"язання; у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову; суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Такі ж положення збережено і у ст.150 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року).
На підставі ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Як вбачається з позовної заяви, підставою для предявлення позову прокурором в інтересах держави є порушення вимог законодавства Коблівською сільською радою при наданні безоплатно у власність ОСОБА_1 земельної ділянки рекреаційного призначення для ведення особистого селянського господарства з подальшою зміною її цільового призначення на комерційне призначення для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, яка в подальшому відчужена на користь ОСОБА_2 та яка повністю знаходиться у межах пляжної зони Чорного моря.
Вирішуючи питання застосування заходів забезпечення позову, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що предмет спору, а саме спірна земельна ділянка під час розгляду справи може бути відчужена, передана в якості забезпечення за цивільно-правовими угодами, забудована, реалізація зазначеної земельної ділянки та будівництво на ній обєктів до вирішення вищезазначеного позову може утруднити виконання судового рішення або взагалі зробити його виконання неможливим.
Мотиви, викладені представником відповідача у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, щодо забезпечення права відповідачки розпорядитися спірним майном, лише підтверджують висновки суду про наявність ризику відчуження земельної ділянки та утруднення у подальшому виконання судового рішення.
Крім того, суд зважає на те, що між сторонами дійсно виник спір з приводу законності набуття відповідачами у власність земельної ділянки, що знаходиться у межах пляжної зони Чорного моря; виходячи з обсягу заявлених позовних вимог та цільового призначення земельної ділянки є достатні підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову при скасуванні застосованих судом заходів забезпечення позову, а тому на даний час потреба у застосуванні заходів забезпечення позову не зменшилась та не відпала; застосовані судом види забезпечення позову співмірні з заявленими позовними вимогами, а тому приходить до висновку про необгрунтованість заявленого клопотання та відмову у його задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 158, 258-261 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про часткове скасування заходів забезпечення позову відмовити.
Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та апеляційному оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: