Справа № 466/5734/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

справа № 466/5734/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків завданих злочином,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

19.07.2018 року ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: Львівська область, Кам»янка-Бузький район, с.Ременів звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20818 гривень матеріальної шкоди та 20000 гривень моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.11.2010 року в м.Львові на вул.Городоцька, 287 у приміщенні магазину «Двері меблі вікна» було укладено договір №01/23/11 між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно якого постачальник зобовязується постачати та передати у власність столярні вироби згідно додатка №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти цей виріб та оплачувати його на умовах визначених договором. При укладені договору позивачем було оплачено аванс у сумі 10250 грн. із зазначенням запису у договорі. Маючи гарантії зазначені у договорі щодо виготовлення столярних робіт, позивач розпочав реконструкцію свого старого будинку в с.Ременів Кам»янка-Бузького району Львівської області, де він проживав разом з дружиною та двома малолітніми дітьми.

Незважаючи на договірні відносини ОСОБА_3, ні у визначений термін договором, ні через два роки, столярні вироби не виготовив та не доставив. Весь цей час обманював та відмовлявся повертати кошти, що стало підставою звернення до правоохоронних органів.

За заявою ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження №0004102 за ч.2 ст.190 КК України відносно ОСОБА_3.

21.10.2016 року ухвалою Залізничного районного суду м.Львова встановлено факт заволодіння коштами позивача злочинним шляхом на суму 10250 грн. знаючи про неможливість виконання ним умов договору на виготовлення столярних виробів, однак ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0004102 відносно ОСОБА_3 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України, закрито.

Цивільний позов позивача про відшкодування шкоди - залишено без розгляду та розяснено, що згідно ч.7 ст.128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідачем в добровільному порядку завдана шкода не відшкодована, а тому позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою від 01.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження і призначено судове засідання з викликом сторін. Тією ж ухвалою у відкритті позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків завданих злочином в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 20000 гривень відмовлено, оскільки позивач не усунув недоліків, а саме не сплатив судового збору.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 19.07.2018 /а.с.23/ позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не прибув повторно, причин не прибуття суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву не подав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини.

23.11.2010 року в м.Львові на вул.Городоцька, 287 у приміщенні магазину «Двері меблі вікна» було укладено договір №01/23/11 між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно якого постачальник зобовязується постачати та передати у власність столярні вироби згідно додатка №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти цей виріб та оплачувати його на умовах визначених договором /а.с.34-35/. При укладені договору позивачем було оплачено аванс у сумі 10250 грн. із зазначенням запису у договорі. Маючи гарантії зазначені у договорі щодо виготовлення столярних робіт, позивач розпочав реконструкцію свого старого будинку в с.Ременів Кам»янка-Бузького району Львівської області, де він проживав разом з дружиною та двома малолітніми дітьми.

За заявою ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження №0004102 за ч.2 ст.190КК України відносно ОСОБА_3.

21.10.2016 року ухвалою Залізничного районного суду м.Львова встановлено факт заволодіння коштами позивача злочинним шляхом на суму 10250 грн. знаючи про неможливість виконання ним умов договору на виготовлення столярних виробів, однак ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0004102 відносно ОСОБА_3 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.366, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України, закрито /а.с.38-40/.

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок злочину, вчиненого ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_2, як потерпілому, завдано майнову шкоду, яку він і просить стягнути з відповідача як особи, що завдала таку шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Так, відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відтак, майнова відповідальність за завдану шкоду настає у випадку встановлення неправомірної поведінки винної особи, наявності шкоди та причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відтак, з врахуванням положень ч.6 ст. 82 ЦПК України, наявність ухвали про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв'язку із закінченням строку давності та закриття кримінального провадження від 21.10.2016 р. встаовлено, що в період часу з вересня 2010 року по травень 2011 року ОСОБА_3 здійснюючи свою підприємницьку діяльність за адресами: м.Львів вул. Городоцька, 287 та м.Львів, вул. Городоцька, 72, маючи намір на протиправне заволодіння чужим майном шляхом обману, достовірно знаючи про неможливість їх виконання, укладав договори на поставку, встановлення столярних виробів та отримав завдаток за замовлення від ОСОБА_2 згідно договору на поставку та замовлення на столярні вироби №01/23/22 від 23.11.2010 року в сумі 10250грн. та яка набрала законної сили, є підставою для звільнення від доказування учасниками справи в питанні, чи мали місце дії та, що такі вчинені саме ОСОБА_3

Таким чином, враховуючи визначений ч. 6 ст. 82 ЦПК України принцип позивач у силу того, що його цивільний позов в межах кримінального провадження було залишено без розгляду, правомірно звернувся до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, завданої злочинними діями ОСОБА_3 і саме він має нести відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачем доказами на підтвердження заподіяння їй відповідачем шкоди, внаслідок злочинних дій, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна. Тому, майнова шкода в розмірі 10250,00грн., виходячи з положень ст. ст. 1166, 1177 ЦК України підлягає відшкодуванню у повному обсязі, крім того суд вважає, підставними та правомірними вимоги позивача, щодо відшкодування завданої шкоди з врахуванням рівня інфляції та 3 % річних від простроченої суми, і таким чином відшкодування матеріальних збитків у розмірі 31068,00грн.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Беручи до уваги, що позивач в силу положень п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача в користь держави потрібно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268, 280 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10250,00 грн. основного боргу, 18481,00 грн. відсотків, а також 2337 грн. 3 відсотків річних, а всього 31068 (тридцять одну тисячу шістдесят вісім гривень 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Позивач: ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: Львівська область, Кам»янка-Бузький район, с.Ременів.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м.Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складений 24.10.2018 року.

Суддя ОСОБА_5