Дата документу 28.02.2018 Справа № 554/7486/17
Провадження № 2/554/438/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Безугла В.О.,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановила:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що 08.02.2011 року відповідач уклав з банком договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв»язку з порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2017 року має заборгованість у розмірі 72178,65 грн, яка складається з: 1976,25 грн. - заборгованість за кредитом, 61351,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4937,51 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 3413,27 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість по договору не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Представник позивача до суду не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у задоволенні у зв»язку з пропуском позовної давності.

Додатково в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу, наданої Позивачем в якості доказу укладення кредитної угоди, ОСОБА_3 підписала зазначену Анкету 08.02.2011 року. Згідно зазначеної анкети, ОСОБА_3 просила банк надати послуги з відкриття пенсійної картки для отримання соціальних виплат. В зазначеній Анкеті, ОСОБА_3 не надавала згоди на отримання кредитних коштів.

Крім того, зазначив, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу підписана ОСОБА_3 08.02.2011 року у віці 17 років. Дата народження ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08.02.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3, було укладено кредитний договір №б/н.

Відповідно до укладеного договору ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу, наданої Позивачем в якості доказу укладення кредитної угоди, ОСОБА_3 підписала зазначену Анкету 08.02.2011 року. Згідно зазначеної анкети, ОСОБА_3 просила банк надати послуги з відкриття пенсійної картки для отримання соціальних виплат. В зазначеній Анкеті, ОСОБА_3 не надавала згоди на отримання кредитних коштів.

За таких обставин, Позивачем не надано належних доказів укладення ОСОБА_3 кредитного договору б/н від 08.02.2011 року.

Оскільки ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права лише у версні 2017 року, вона подана зі спливом трирічного строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зіст. 266 ЦК Українизі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, встановлений у п.1.1.7.31 Умов збільшений строк позовної давності у 50 років по вимогам про стягнення кредиту та відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором не можна приймати до уваги, оскільки за змістом ч.1 ст.259 ЦК України встановлена законом позовна давність може бути збільшена за домовленістю сторін шляхом укладання договору про це у письмовій формі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 04 листопада 2015 року у справі №6-1926цс 15, що в силу вимог ч.2 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-160цс14 від 19 листопада 2014 року, за яким відповідно до вимог статті266, частини другої статті258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Згідно вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 08.02.2011 року, укладеного між банком та мною, станом на 31.07.2017 року, останнє надходження готівки на картрахунок здійснено мною 12.06.2014 року.

До суду за захистом порушеного права банк звернувся 25.09.2017 року, тобто на час звернення позивача до суду пройшло більше ніж три роки з часу здійснення відповідачем по справі останнього погашення боргу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Крім того, Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу підписана ОСОБА_3 08.02.2011 року у віці 17 років. Дата народження ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійсню вати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

З огляду зазначеного, позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст..ст. 30, 34, 253, 256, 261, 266 ЦК України, ст..ст. 12,13,81,263-265,280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакціє Кодексу.

Суддя Н.В.Тімошенко