Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2018 Справа №607/11565/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О. П., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у червні 2018 року предявила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою № 47 по вулиці Слівенській, 11 у м. Тернополі. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що є власником спірної квартири . 30 серпня 2007 року у вказаному помешканні зареєстрований її син відповідач по справі ОСОБА_2 . Однак, понад вісім років, відповідач не проживає у квартирі, без поважних причин, його речі та майно там відсутні, участі в оплаті комунальних послуг та утриманні помешкання він не приймає. При цьому, зареєстрована адреса місця проживання відповідача у вказаній квартирі порушує її (позивача) права як власника житла, у звязку із чим, вона змушена звернутися до суду зі вказаним позовом.

Ухвалою судді від 25 червня 2018 року було відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та справа призначена до судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 17 годину 25 серпня 2018 року .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила задоволити їх у повному обсязі. Вказала, що відповідач ОСОБА_2, її син, понад 8 років , не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча ніхто не чинить йому перешкод у цьому . Не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за адресою його місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_3 І , сусідка позивача, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому засіданні підтвердила, що знайома із відповідачем, часто заходить до ОСОБА_1 додому , ствердила із 2010 року відповідач ОСОБА_2 у квартирі ОСОБА_1 не проживає, хоч ніхто не чинить йому перешкод у цьому.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що впродовж тривалого часу знайомий із позивачкою, оскільки проживає у квартирі № 49, також знає відповідача. Підтвердив, що понад 5-8 років відповідач ОСОБА_2 не проживає у належній ОСОБА_1 квартирі по вулиці Слівенській,11/47 у м. Тернополі .

Судом встановлено наступні обставини:

Згідно із Реєстраційним посвідченням , виданим 25 лютого 2003 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації - посвідчено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за позивачем ОСОБА_1 на праві приватної власності , на підставі договору купівлі-продажу квартири , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 04 лютого 2003 року за реєстром № 468 і записано в реєстрову книгу за № 22423 .

Як убачається із витягу з Будинкової книги для прописки громадян, проживаючих за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_3 , у квартирі з 30 серпня 2007 року зареєстрований також відповідач ОСОБА_2 .

Відповідно із довідкою за № 4424, виданою 19 червня 2018 року Дочірнім підприємством «Наш дім 3» приватного підприємства «Наш дім» , станом на вказану дату по вулиця Слівенській, 11/47 у м. Тернополі зареєстровані : позивач ОСОБА_1 - власник квартири, та відповідач ОСОБА_2, її син .

Актом складеним 19 червня 2018 року комісією Дочірнього підприємства «Наш дім 3» приватного підприємства «Наш дім «, в складі: інженера ОСОБА_6, майстра дільниці ОСОБА_7, паспортиста ОСОБА_8, стверджується, що громадянин ОСОБА_2, зареєстрований але не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджують свідки-сусіди: ОСОБА_3 та ОСОБА_9»яна Андріївна .

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому таких домовленостей сторони не мали .

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 , будучи зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_5 , із 2010 року, понад 8 років не проживає у вказаному житлі, його речі та майно там відсутні, участі в оплаті комунальних послуг відповідач не приймає.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин стороною відповідача суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 особою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою № 47 у будинку № 11 по вул. Слівенській у м. Тернополі підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до сплати судові витрати в розмірі 704,80 гривень сплаченого судового збору при зверненні до суду із позовною заявою.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 81, 141 , 259, 263, 265, 268, 273, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована адреса місця проживання: квартира ІНФОРМАЦІЯ_7, 46011,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) таким, що втратив право на користування квартирою № 47 у будинку № 11 по вулиці Слівенській у м. Тернополі .

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 704,80 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 25 жовтня 2018 року.

Реквізити сторін:

позивач: ОСОБА_1, зареєстрована адреса місця проживання : квартира ІНФОРМАЦІЯ_8, 46011, ідентифікаційний номер 153905128 ;

відповідач : ОСОБА_2, зареєстрована адреса місця проживання : квартира ІНФОРМАЦІЯ_8, 46011, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Головуючий суддяОСОБА_10