16.10.2018 Єдиний унікальний номер 205/3952/18
Єдиний унікальний номер 205/3952/2018
Провадження F 2/205/2293/2018
16 жовтня 2018 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, F
ОСОБА_1 08 червня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради, третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2018 року позов залишено без руху та запропоновано позивачам усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 9, 10 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 10 липня 2018 року позивачем було подано виправлений позов.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2018 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справ за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2018 року підготовче засідання було закрито, а справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року було вирішено питання про заочний розгляд справи.
Позивач у своєму позові посилалася на те, що 20 травня 1994 року її дід, ОСОБА_3, склав заповіт, посвідчений держнотаріусом Другої дніпропетровської держнотконтори, згідно з яким, усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповів позивачеві. 13 жовтня 1996 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина. На час відкриття спадщини позивач була малолітньою, фактично мешкала з дідусем та була зареєстрована з ним за місцем його проживання. Після досягнення повноліття ОСОБА_1 звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Постаново державного нотаріуса від 13 лютого 2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 13 жовтня 1996 року, у звFязку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на квартиру F АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 13 жовтня 1996 року. Представник позивача у своїй заяві до суду позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за його відсутності, ухваливши заочне рішення.
Відповідачеві ОСОБА_2 міській раді у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено.
Третя особа Друга дніпровська держнотконтора у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_4 (а.с. 9-11).
ОСОБА_3 20 травня 1994 року було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої дніпропетровської держнотконотори ОСОБА_5, яким усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_1 (а.с. 7).
На підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 січня 1994 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, ОСОБА_3 належала квартира F АДРЕСА_2 (а.с. 8), право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано у МБТІ (а.с. 8 оберт).
13 жовтня 1996 року ОСОБА_4 помер (а.с. 6), після його смерті відкрилася спадщина на вказану квартиру.
Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської держнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звFязку із пропуком нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 12).
Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
На підставі ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав F це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту субFєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом при видачі постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії розFяснено ОСОБА_1, що вона має право звернутися до суду із позовом про продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини, тому заявлений позов про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом є передчасно поданим.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З урахуванням того, що позивачем вимога про поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини не заявлялася, суд вважає що заявлені позивачем позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням того, що позивачеві у задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у розмірі 1 706 гривень 00 коп. слід віднести за її рахунок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, ч.ч. 1, 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ч. 3 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265, 280-281 ЦПК України, суд F
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем та третьою особою може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Суддя: