Справа № 376/941/17-ц Головуючий у І інстанції Віговський С. І.
Провадження № 22-ц/780/445/18 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 4 10.01.2018
УХВАЛА

10 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Київської області Матвієнко Ю.О., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області, Селянського (фермерського) господарства «С.І.Микитюк», третя особа: Реєстраційна служба Сквирського районного управління юстиції Державної реєстраційної служби України, про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2, як особа яка не брала участі у справі подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 292 ЦПК України (у редакції на час звернення до суду із апеляційною скаргою), сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Цим правом скористався ОСОБА_2 та обґрунтувуючи апеляційної скаргу посилався на те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції вирішено питання про його права та обов'язки, оскільки судом встановлено факти які мають значення для даної справи.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 23.10.2017 року по справі за позовом до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області, Селянського (фермерського) господарства «С.І.Микитюк», третя особа: Реєстраційна служба Сквирського районного управління юстиції Державної реєстраційної служби України, про визнання права власності на майно в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Тобто, відмовляючи в задоволення позову, суд не вирішував питання про права та обов'язки ОСОБА_2 в розумінніч. 1 ст. 292 ЦПК України (у редакції на час звернення до суду із апеляційною скаргою), а тому посилання ОСОБА_2 на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права та обов'язки відхиляються, оскільки не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи.

Разом з тим, ОСОБА_2, як особа, яка не брала участі у справі, звернувшись з апеляційною скаргою просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3, який використавши своє право на апеляційне оскарження вже звернувся з апеляційною скаргою на вказане рішення.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Відповідно до п. 11 ч. 1 розділу 13 ЦПК України «Перехідні положення» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 352 ЦПК України (у редакції на час постановлення ухвали) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Враховуючи що при зверненні з апеляційною скаргою, апелянтом до апеляційної скарги не було долучено беззаперечних доказів на підтвердження того, що суд ухвалюючи рішення вирішив питання про права та обов'язки підстав для прийняття апеляційної скарги немає, а тому доцільно відмовити ОСОБА_2 у її прийнятті.

На підставі викладеного та керуючись ст. 352 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

В прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 23 жовтня 2017 року- відмовити.

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області, Селянського (фермерського) господарства «С.І.Микитюк», третя особа: Реєстраційна служба Сквирського районного управління юстиції Державної реєстраційної служби України, про визнання права власності на майно,повернути до Сквирського районного суду Київської області.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Суддя Ю.О. Матвієнко