Ухвала

10 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 520/5621/17

провадження № 61-41451ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, яка підписана представником Чумаковою Яною Віталіївною, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Одеській області (далі - ГУНП в Одеській області), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі - ГУДКСУ в Одеській області) про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування, у розмірі 5 000,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів із єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2017 року змінено. Стягнуто з Держави Україна на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 500,00 грн за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з відкритого в Казначействі спеціального рахунку .

25 липня 2018 року через засоби поштового зв'язку ГУДКСУ в Одеській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, підписаною представником Чумаковою Я. В., на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 року. ГУДКСУ в Одеській області посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 520/5621/17 становить 5 000,00 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 520/5621/17 є малозначною у силу вимог закону. Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 рокупро можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга

ГУДКСУ в Одеській області подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, яка підписана представником Чумаковою Яною Віталіївною, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 05 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат