Справа № 310/1022/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 серпня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про приведення ідеальних часток в праві спільної часткової власності у відповідність з реальною, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про приведення ідеальних часток в праві спільної часткової власності у відповідність з реальною, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачу на підставі договору дарування від 07 грудня 2007 року належать 9/4000 часток житлового будинку АДРЕСА_1. Співвласниками вказаного житлового будинку є відповідачі по справі. ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22 грудня 1998 року належать 9/20 часток житлового будинку, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право на спадщину по закону, виданого Бердянською держнотконторою 23 січня 1999 року, належить 2/5 часток. Згідно з даними технічного паспорту станом на 22 червня 2012 року співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 також була ОСОБА_7, якій належала 591/4000 частка. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 квітня 2015 року ОСОБА_7 виділено в натурі в рахунок належних їй 591/4000 частки житловий будинок «Д» з ґанком до «Д», житловий будинок «Е» з ґанком до «Е», літню кухню «В», вбиральню-душ «Ю», навіс «В1», паркани №№ 5, 6, 9, 10, 12, 14, 15, замощення ІІ та ворота IV, ворота № 2 та № 8, водопроводи «Ч» та «Ч2», вигрібні ями № 17, № 18. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2015 року було припинено право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок між ОСОБА_7, з одного боку, та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з іншого боку; визнано за ОСОБА_7 право власності на окремий цілий об'єкт нерухомого майна. В зв'язку із виводом із складу житлового будинку частки ОСОБА_7 та припиненням права спільної часткової власності між нею та іншими співвласниками, частки співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 не складають одиниці. Позивач звертався до КП БТІ БМР із заявою про розрахунок часток у спільній частковій власності, де йому було роз'яснено, що відповідно до п. 3.1 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна розрахунок часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна виконується виключно за заявами всіх співвласників об'єктів нерухомого майна, за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. В добровільному порядку відповідачі відмовляються надати згоду на перерахунок часток співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в зв'язку з чим позивач вимушений звернутися з позовом до суду. 22 червня 2018 року судовим експертом складено висновок судової будівельно-технічної експертизи № 161/06-18, яким визначено реальний розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок. З урахуванням висновку спеціаліста просив визнати за ним право власності на 7/51 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та встановити, що частки співвласників складають: ОСОБА_4 - 6/19, ОСОБА_5 - 29/53. Фактично позивач користується у спірному будинку приміщеннями, які складають квартиру № 1, вважає, що саме ці приміщення складають належну йому частку в праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Просив привести у відповідність з реальними ідеальні частки співвласників у праві спільної часткової власності на вищевказаний будинок та виділити йому в натурі в рахунок належної йому 7/51 частки у вказаному будинку кімнати 1-1, 1-2, кухню 1-4, сіні «а», ганок до «а», козирок до «а», паркан № 4, 1/3 частку воріт № 1, 1/3 частку хвіртки № 7.

Представником відповідача ОСОБА_8 були надані суду заперечення на позовну заяву, згідно яких відповідачі позовні вимоги не визнають. Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позивачем не було повідомлено суд про те, що раніше по даному питанню вже було ухвалено рішення, яке набрало законної чинності. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07 грудня 2011 року було залишено без змін рішення Бердянського міськрайсуду від 03 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - КП БТІ, про приведення ідеальних часток у житловому будинку відповідно до реальних, яким позивачам було відмовлено в зв'язку із тим, що позивачами було здійснено поліпшення спільного майна без згоди інших співвласників. Крім зазначеного, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23 травня 2013 року було залишено без змін рішення Бердянського міськрайсуду від 19 вересня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про визнання порядку користування земельною ділянкою, за зустрічним позовом ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про приведення ідеальних часток у відповідність до реальних, виділ в натурі часток із спільної часткової власності, яким було відмовлено в задоволенні зустрічного позову, але змінено мотиви рішення. Відповідачу не зрозуміло, яким чином можливо виділити позивачу нерухоме майно, яке він просить, якщо йому належить лише 9/4000 часток, що складає 1,01925 кв.м в будинку. Частина майна є побудованою самочинно, що підтверджується технічним паспортом. Нерухоме майно, яке має намір виділити собі позивач, знаходиться на земельній ділянці, якою користуються відповідачі, а тому в разі задоволення позову фактично будуть порушені права відповідачів. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач та відповідачі в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених в позові підстав та пояснила, що в зв'язку із зміною кола власників та обсягу спільного майна частки власників на даний час не складають одиницю, що і стало підставою для звернення до суду. Під час проведення експертизи експертом було зафіксовано, що між співвласниками домоволодіння відсутній спір щодо фактичного користування спільним майном. Можливість виділу підтверджена технічною документацією, спору з приводу користування земельною ділянкою на даний час немає. Рішення суду, на які посилається представник відповідача, були ухвалені не за аналогічними позовами, оскільки раніше в судовому порядку вирішувалось питання про приведення ідеальних часток у житловому будинку відповідно до реальних в зв'язку із здійсненням ОСОБА_7., ОСОБА_3 самовільного будівництва, тобто підстави звернення до суду на даний час є зовсім іншими. Позивач просить вирішити спір тільки по майну без урахування новозбудованих будівель. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, підтримав надані письмові заперечення та пояснив, що між сторонами є спір щодо фактичного користування спільним домоволодінням, про що було сказано експерту при проведенні останнім експертизи. Раніше за аналогічним позовом було ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, яке мотивоване наявністю самовільних будівель. При задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 частки відповідачів у спільному майні будуть зменшені, чим буде порушено їх право власності. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем не було надано жодного належного доказу. Просив відмовити в задоволенні позову.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

На підставі договору дарування від 07 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р., реєстраційний номер 20, ОСОБА_3 належать 9/4000 часток житлового будинку АДРЕСА_1. Право власності зареєстровано 22 січня 2008 року, номер запису 2221 в книзі д. 37.

Співвласниками вказаного будинку є ОСОБА_5, якому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22 грудня 1998 року належать 9/20 часток житлового будинку, та ОСОБА_4, якій на підставі свідоцтва на право на спадщину по закону, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою 23 січня 1999 року, належить 2/5 часток.

Згідно з даними технічного паспорту станом на 22 червня 2012 року співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 також була ОСОБА_7, якій належало 591/4000 частка.

Спірний житловий будинок складався з житлового будинку літ. «А», сіней літ. «а», ганку до «а», житлової прибудови літ. «А1», сіней літ. «а1», козирка до «а1», житлового будинку літ. «Р», сіней літ. «р», козирка до «р», житлового будинку літ. «Д», ганку до «Д», житлового будинку літ. «Е», ганку до «Е», літньої кухні літ. «Ж», літньої кухні літ. «В», літньої кухні «Ф1», літньої кухні літ. «Я», входу до літньої кухні літ. «Я1», сараю літ. «Ф», вбиральні-душу літ. «Ю», навісу літ. «В1», будівлі літнього типу «Ф2»», гаражу «Т1» вбиральні «О1», будівлі літнього типу «Б», літньої кухні «К», душу літ. «Х», паркану № 6, водопроводу літ. «Л», воріт № 1, паркану №4, паркану № 5, замощення І, паркану № 12, козирка до «Ф», замощення ІІ, водопроводу літ. «Ч», хвіртки № 7, воріт № 8, паркану № 9, водопроводу літ. «Ч2», вигрібної ями № 18, паркану № 14, ганку до «Б», сходів до «Б», замощення ІІІ, замощення ІV, паркану № 16, ганку до «К», паркану №10, воріт № 2, паркану № 15, вигрібної ями № 17, колодязя літ «П», вигрібної ями № 3.

На підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 припинено право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 Запорізької області між ОСОБА_7, з одного боку, та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з іншого боку: визнано за ОСОБА_7 право власності на окремий цілий об'єкт нерухомого майна, що складається з житлового будинку «Д» з ґанком до «Д», житлового будинку «Е» з ґанком до «Е», літньої кухні «В», вбиральні-душу «Ю», навісу «В1» парканів №№ 5, 6, 9, 10, 12, 14, 15, замощення ІІ та воріт IV, воріт № 2 та № 8, водопроводів «Ч», «Ч2», вигрібних ям № 17 та № 18.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності за ОСОБА_7 на цілий об'єкт власності - житловий будинок АДРЕСА_1, зареєстровано 08 липня 2015 року, номер запису про право власності 10320542.

В зв'язку із виводом із складу житлового будинку частки ОСОБА_7 та припинення права спільної часткової власності між нею та іншими співвласниками, частки співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 не складають одиниці.

У відповідності із п. 3.1 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року № 55, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 року за № 774/14041 (далі - Інструкція), у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів. Пунктом 3.2 Інструкції передбачено, що право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах При цьому вказані в правовстановлюючих документах розміри часток співвласників на об'єкти нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07 грудня 2011 року було залишено без змін рішення Бердянського міськрайсуду від 03 жовтня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - КП БТІ, про приведення ідеальних часток у житловому будинку відповідно до реальних, яким позивачам було відмовлено в зв'язку із тим, що позивачами було здійснено поліпшення спільного майна без згоди інших співвласників.

Суд зазначає, що вищенаведені рішення ухвалені за позовом, який мав інші підстави для його пред'явлення, тобто вищевказана справа та справа, що розглядається, не є тотожними.

У відповідності з ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23 травня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про визнання порядку користування земельною ділянкою, за зустрічним позовом ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про приведення ідеальних часток у відповідність до реальних, виділ в натурі часток із спільної часткової власності, судом апеляційної інстанції було встановлено, що набувши право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1, до ОСОБА_5, ОСОБА_4 перейшло право користування частиною земельної ділянки, якою користувалися попередні землекористувачі згідно рішення народного суду м. Бердянська від 04 червня 1984 року.

Згідно з рішенням народного суду м. Бердянська від 04 червня 1984 року між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_10, ОСОБА_11 було визначено порядок користування земельною ділянкою. Рішенням суду було затверджено план розділу земельної ділянки. Право власності від ОСОБА_10 на частку домоволодіння перейшло до ОСОБА_12, потім до ОСОБА_13, а згодом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Із схематичного плану розділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 не вбачається, що земельною ділянкою, якою користуються відповідачі по дані справі, користується саме ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відмова відповідачів у наданні згоди на перерахунок часток співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 порушує права та інтереси позивача як співвласника житлового будинку щодо розпорядження належною йому на праві власності часткою.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 22 червня 2018 року № 161/06 реальний розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становить: ОСОБА_3 - 13,716 % або 7/51 частка, ОСОБА_4 - 31,565 % або 6/19 частка, ОСОБА_5 - 54,719 % або 29/53 частка, разом - 100 % або ціла одиниця.

Як вбачається з мотивувальної частини вищевказаної експертизи в додержання вимог п. 4.2.5.4 Методики «Організація і проведення судових будівельно-технічних експертиз по цивільних справах» при проведенні огляду експертом були опитані співвласники щодо уточнення сформованого порядку користування будівлями, приміщеннями та спорудами, які зазначили про відсутність спору.

Крім зазначеного, у відповідності із вказаним експертним висновком під час розрахунку часток майна співвласників домоволодіння самовільні споруди експертом враховані не були.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності із ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно із ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Фактично позивач користується у житловому будинку АДРЕСА_1 приміщеннями, які складають квартиру № 1, коридором № 9, кухнею № 4, кімнатою № 1, кімнатою № 2.

У відповідності із висновком судової будівельно-технічної експертизи від 22 червня 2018 року № 161/06 експерт вважає можливим, відповідно до нормативно-правових актів у галузі будівництва, виділити в натурі ОСОБА_3 в рахунок частки, що належить йому на праві власності в житловому будинку АДРЕСА_1: кімнату 1-1 площею 10,8 кв.м з житлового будинку «А», кімнату 1-2 площею 10,2 кв.м з житлового будинку «А», кухню 1-4 площею 7,6 кв.м з житлового будинку «А», сіни «а», ганок до «а», козирок до «а», паркан № 4, 1/3 частку воріт № 1, 1/3 частку хвіртки № 7.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано позовні вимоги належними та допустимим доказами. Твердження представника відповідача спростовуються матеріалами справи, тому позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При подачі позову ОСОБА_3 було сплачено судовий збір в розмірі 1 409, 6 грн., тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 704,80 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про приведення ідеальних часток в праві спільної часткової власності у відповідність з реальною, виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності задовольнити.

Привести у відповідність з реальними ідеальні частки співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у м. Бердянську, встановивши, що реальний розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становить: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, (АДРЕСА_2) - 13,716 % або 7/51 частка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не відомий, (АДРЕСА_2) - 31,565 % або 6/19 частка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП не відомий, (АДРЕСА_2) - 54,719 % або 29/53 частка, разом - 100 % або одиниця.

Виділити в натурі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, (АДРЕСА_2) в рахунок 7/51 частки, що належить йому на праві власності в житловому будинку АДРЕСА_1: кімнату 1-1 площею 10,8 кв.м з житлового будинку «А», кімнату 1-2 площею 10,2 кв.м з житлового будинку «А», кухню 1-4 площею 7,6 кв.м з житлового будинку «А», сіни «а», ганок до «а», козирок до «а», паркан № 4, 1/3 частку воріт № 1, 1/3 частку хвіртки № 7.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не відомий, (АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, (АДРЕСА_2) судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП не відомий, (АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, (АДРЕСА_2) судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 серпня 2018 року.

Суддя О. М. Вірченко