15.08.2018
Справа № 2-3476/07
Номер провадження 6/642/153/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова, у складі:

головуючого судді - Бородіної О.В.,

при секретарі Буряковській К.Є.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові, подання представника Міжрайонного відділу державної виконавчої сліжби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ головного державного виконавця Ступіна Володимира Анатолійовича про примусове проникнення до житла боржника, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2018 року представник Міжрайонного відділу державної виконавчої сліжби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ головний державний виконавець Ступін В. А. звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до житла, а саме в квартиру АДРЕСА_1 для реального виконання виконавчого листа № 2-3476 виданого 03.03.2008 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного неоподаткованого податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 07.08.2007 року, за яким було відкрито виконавче провадження № 18511823. Заборгованість по аліментам станом на 31.07.2018 року складає 111224,28 грн.

Подання державний виконавець мотивує тим, що на його виконанні перебуває виконавче провадження № 18511823. На теперішній час рішення суду залишається невиконаним. Єдиним майном, яке виявлено в ході виконавчих дій є 1/4 частина вказаної квартири. Добровільно доступ до квартири державному виконавцю не надано. З метою виявлення рухомого майна в квартирі, що належить боржнику, та на яке можливо звернути стягнення, державний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла.

У судовому засіданні державний виконавець Ступін В.А. подання підтримав.

Сторони у судове засідання не викликались, у відповідності зі вимогами ч. 2 ст. 439 ЦПК України, якою встановлено, що суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця або приватного виконавця.

Дослідивши подання, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно дост. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місце знаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний (приватний) виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення (п.4 ч.3).

Недоторканість житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.Статтею 311ЦК передбачено право на недоторканність житла. У частинах 1, 2ст.311ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року,Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст.18 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

З матеріалів подання вбачається, що 18.03.2008 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ХМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-3476 виданого 03.03.2008 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного неоподаткованого податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 07.08.2007 року, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

27.03.2008 року боржник ОСОБА_3 надав державному виконавцю письмові пояснення щодо обізнаності про наявність заборгованості по аліментам, яку він зобов2язався сплатити та у подальшому своєчасно сплачувати аліменти на утримання дитини.

Однак, боржник ОСОБА_3 свої зобовязання по сплаті аліментів не виконує, у звязку із чим утворилася заборгованість станом на 31.07.2018 року у розмірі 111224,28 грн.

Відповідно до даних КП Харківське міське БТІ відповідно до свідоцтва про право власності ОСОБА_3 належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_1.

Згідно відомостей з КП Жилкомервіс у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6

05.03.2018 року, 08.05.2018 року та 16.05.2018 року приватним виконавцем були здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_2, однак, проникнути до вказаної квартири не виявилося можливим, про що складені акти.

Подання приватного виконавця містить докази того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та обізнаний про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії, але не надано доступу до житла для вчинення виконавчих дій, уникає викликів приватного виконавця. Відповідно до чинного законодавства України приватний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Отже, за змістом наведених вище норм слід дійти висновку, що станом на час порушення питання про необхідність входження у житлове приміщення боржника на підставі рішення суду, уповноважена особа органу примусового виконання зобов'язана дотриматись встановленого законодавством порядку проведення виконавчих дій під часу відкриття провадження, як це визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження», що має місце в даному випадку.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, однак є співвласником житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки приватним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7,10,11-13,260,263,439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання представника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ головного державного виконавця Ступіна Володимира Анатолійовича про примусове проникнення до житла боржника задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, 1/4 частина якої належить на праві власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3), з метою проведення перевірки майнового стану, опису та арешту майна, належного боржнику на праві власності для проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11.12.2007 року про стягнення на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного неоподаткованого податком мінімуму доходів громадян, починаючи з 07.08.2007 року, згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Повний текс ухвали виготовлений 15.08.2018 року.

Ухвала набуває законної сили через 15 днів після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області в порядку, визначеномуст.354-356 ЦПК України.

Суддя О.В. Бородіна