У Х В А Л А

02 січня 2018 року

м. Київ

справа № 759/328/17

провадження № 61-1264 ск 17

Верховний Суд у складі судді другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

14 грудня 2017 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. До касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до пунктів 4 та 14 частини першої розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (надалі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 11 частини першої розділу XIII Перехідні положення ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, касаційна скарга, подана до 15 грудня 2017 року, за формою та змістом має відповідати вимогам, встановленим ЦПК України в редакції чинній на дату подання касаційної скарги - станом на 14 грудня 2017 року.

Подана ОСОБА_2 касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України, як і частини другої статті 328 ЦПК України (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги), до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту першого пункту першого частини другої статті 4 вказаного Закону (в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом другим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (відповідно до розмірів ставок судового збору, встановлених статтею 4 вищезазначеного Закону).

Враховуючи, що предметом спору заявленого позову є дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, за подання касаційної скарги необхідно сплатити 2 304 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги у цивільній справі до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 328 ЦПК України (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) до касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, застосовуються положення статті 121 ЦПК України (залишення без руху), про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 січня 2018 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк