Справа № 310/8500/17
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участі секретаря судового засідання - Шевченко А.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

01.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя, в якому зазначив, що 18.07.2009 року уклав шлюб із відповідачем. Вказує, що за договором купівлі-продажу № 022/0212/к-п від 02.02.2012 року ним за особисті кошти був придбаний автомобіль Nissan JUKE, реєстраційний номер НОМЕР_1, який був зареєстрований на ОСОБА_3

Зазначає, що згідно квитанції № 47 від 16.02.2012 року на рахунок продавця ТОВ ДП «Автосистем» було сплачено 15 000 грн. як передплата за придбання автомобілю. 04.04.2012 року на рахунок продавця було сплачено ще 80 000 грн., а решта 112 350 грн. була сплачена ним за рахунок кредитних коштів.

Вказує, що відповідно до пп. 1.1., 1.1.1, 1.1.1.1 кредитного договору № 1/1156656 від 19.04.2012 року, укладеним між ним та ПАТ «Креді Агриколь Банк» кредитні кошти у сумі 116 844 грн. були надані йому на придбання транспортного засобу Nissan JUKE вартістю 207 350 грн. відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ ДП «Автосистем». Кредит був виплачений ним за особисті кошти, які були тримані від продажу квартири, отриманої в подарунок від батька. 28.03.2013 року кредитний договір був погашений ним достроково.

Зазначає, що ОСОБА_3 у цей час не працювала, інших доходів фактично не отримувала, коштів на придбання автомобіля та виплату кредиту не мала.

Посилається на п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року, ст. 60 СК України та просить визнати транспортний засіб - легковий автомобіль марки Nissan JUKE, рік випуску 2012, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, особистою приватною власністю ОСОБА_1.

15.01.2018 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя, в якій позивач вказує, що в період шлюбу та спільного проживання за кошти сімейного бюджету сторонами були придбані: житловий будинок АДРЕСА_1; земельна ділянка площею 0,1786 га по АДРЕСА_1; автомобіль NISSAN X TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль Nissan JUKE, реєстраційний номер НОМЕР_1. Вважає, що зазначені об'єкти є спільним сумісним майном подружжя.

Зазначає, що під час розгляду цивільної справи № 310/1665/16 сторони дійшли усної домовленості про поділ транспортних засобів, відповідно до якої ОСОБА_1 залишено зареєстрований за ним транспортний засіб NISSAN X TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_2, а їй - зареєстрований за нею транспортний засіб Nissan JUKE, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказує, що автомобіль NISSAN X TRAIL було придбано сторонами на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2010 року за кошти спільного сумісного бюджету. Для придбання автомобіля Nissan JUKE було укладено кредитний договір, погашення за яким здійснювались в період спільного проживання за кошти сімейного бюджету.

Визначає вартість транспортних засобів на підставі даних аналогів продаж наступним чином: NISSAN X TRAIL - 407 478,50 грн., Nissan JUKE - 336 426,00 грн. Загальна вартість майна складає 743 904,50 грн., 1/2 частина - 371 952,25 грн. Просить поділити спільне сумісне майно, виділивши та визнавши за ОСОБА_3 право власності на автомобіль Nissan JUKE, за ОСОБА_1 - на автомобіль NISSAN X TRAIL, стягнувши з ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості транспортних засобів у розмірі 35 526,25 грн., оскільки автомобіль, що перебуває у користуванні ОСОБА_1 має більшу вартість.

12.02.2018 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якій ОСОБА_1 заперечує проти наведених ОСОБА_3 обставин та правових підстав позову, зазначаючи, що сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. Вважає, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Вказує, що фактично транспортні засоби були придбані за його особисті кошти. Так, NISSAN X TRAIL був придбаний за його особисті кошти та за кошти, надані його матір'ю. Зазначає, що його мати продала земельну ділянку за 21 500 грн., двокімнатну квартиру за 50 000 грн. та мала гроші, які зберігалися на депозитному рахунку в сумі 100 000 грн. Доходи, отримані, як зазначає ОСОБА_3, від надання житла в найом, також вважає своєю особистою власністю, оскільки житло, яке здавалося в найом, було подаровано йому батьками.

Із визначеною ОСОБА_3 вартістю транспортних засобів не погодився, оскільки не було здійснено оцінку дійсної вартості автомобілів, а тому і підстав для компенсації різниці вартості транспортних засобів не вбачає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої вимоги, зустрічний позов не визнав.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні також підтримав первісний позов, просив його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_3 в судовому засіданні первісний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в повному обсязі в задоволенні первісного позову, зустрічний позов задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, свідка, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3. перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8).

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25.12.2015 року № 310/9866/15-ц шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9).

В період шлюбу подружжям придбано зокрема транспортний засіб NISSAN X TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_2 та транспортний засіб Nissan JUKE, реєстраційний номер НОМЕР_1, що сторонами визнається.

Договір купівлі-продажу автомобіля Nissan JUKE, реєстраційний номер НОМЕР_1 був укладений від імені ОСОБА_3 (а.с. 10-12).

19.04.2012 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 1/1156656 на придбання транспортного засобу Nissan JUKE (а.с. 16-22).

В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором укладено договір застави із ОСОБА_3, за яким в заставу передано транспортний засіб - автомобіль Nissan, модель JUKE, рік випуску - 2012, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, видане Бердянським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 13.04.2012 року; та договір поруки з ОСОБА_3

Як пояснила суду допитана в якості свідка ОСОБА_7 - матір ОСОБА_1, в 2010 році вона продала квартиру, земельну ділянку та зняла кошти з депозитного рахунку і передала синові 310 000 грн. на придбання автомобіля. Ніяких документів з цього приводу нею не укладалось. Знає, що син їздив в м. Запоріжжя за автомобілем. Наскільки їй відомо, заощаджень у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було.

У відповідності до ст. ст. 60,61,63,65 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди.

Твердження ОСОБА_1 щодо придбання автомобіля за свої особисті кошти, надані батьками, не знайшли належного підтвердження під час судового розгляду. Разом з тим, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 також мала депозитні рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк» на момент придбання транспортного засобу (а.с. 162). Загальна вартість придбаних подружжям авто складає 743 904,50 грн., тоді як свідком ОСОБА_7 зазначається про передачу ОСОБА_1 коштів в сумі 310 000 грн., що не складає і половини суми, витраченої подружжям. Окрім того, інших належних і допустимих доказів, підтверджуючих факт передачі коштів батьками для придбання автомобілів ОСОБА_1 та його представник суду не надали.

Зазначені обставини свідчать, що транспортні засоби є спільним майном подружжя оскільки були придбані за спільні кошти. У зв'язку з цим первісний позов ОСОБА_1 про визнання автомобіля марки Nissan JUKE, рік випуску 2012, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, особистою приватною власністю ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Згідно ст.ст. 69, 70, 71 дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60, 69 СК, ч. 3ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути грошові суми.

За ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Всупереч ст.ст. 13, 81 ЦПК України ОСОБА_3 не представлено належних доказів на підтвердження дійсної вартості спірних транспортних засобів.

Згідно з роз'ясненнями п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частини 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Частина 4 ст. 71 СК України стосується ситуацій, коли один із подружжя виявляє бажання стати власником певного майна в натурі зі сплатою другому грошової компенсації. Відповідно до ч. 5ст. 71 СК України той, хто бажає одержати певне майно в натурі, повинен внести відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 не внесено кошти на депозитний рахунок суду, згода ОСОБА_1 на отримання грошової компенсації відсутня, підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 про виділ та визнання права власності за ОСОБА_3 на автомобіль Nissan JUKE, реєстраційний номер НОМЕР_1, за ОСОБА_1 на автомобіль Nissan X TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_2 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсації різниці вартості транспортних засобів у розмірі 35526,25 грн. відсутні.

Разом із тим, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд вважає за необхідне на підставі 60,61,63,65 Сімейного Кодексу України визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобіль Nissan JUKE, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль Nissan X TRAI, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України, щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК Украхїни, за умови звернення одного з подружжя до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

За даних обставин, з огляду на наявність спору про поділ майна, суд на підставі ст. 70 СК України вважає за необхідне припинити право спільної сумісної власності та поділити зазначене майно, визнавши право власності на транспортні засоби по 1/2 частці за кожним.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом в задоволенні позовів відмовлено, підстави для відшкодування сторонам понесених ними судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60, 61, 69-71 СК України, ст. 365 ЦК України, постановою пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст.13, 76, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання транспортного засобу легкового автомобіля марки Nissan JUKE, рік випуску 2012, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, особистою приватною власністю ОСОБА_1 - відмовити. В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ та визнання права власності за ОСОБА_3 на автомобіль Nissan JUKE, реєстраційний номер НОМЕР_1, за ОСОБА_1 на автомобіль Nissan X TRAIL, реєстраційний номер НОМЕР_2 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 компенсації різниці вартості транспортних засобів у розмірі 35526,25 грн. - відмовити. Визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобіль Nissan JUKE, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль Nissan X TRAI, реєстраційний номер НОМЕР_2. Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобіль Nissan JUKE, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль Nissan X TRAI, реєстраційний номер НОМЕР_2. Визнати право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобіль Nissan JUKE, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль Nissan X TRAI, реєстраційний номер НОМЕР_2, в рівних частках по 1/2 частці.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги - якщо скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст складено 30.07.2018 р.

Суддя О. М. Білоусова