233 № 233/2447/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 вересня 2018 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона на підставі договору дарування від 26.06.1997 року є власником жилого АДРЕСА_1
Разом з нею у спірному жилому приміщенні зареєстрована її дочка відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Однак, її дочка ОСОБА_2 тривалий час у спірному жилому приміщенні не проживає, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні жила не приймає, її особисті речі у будинку відсутні. Відповідач майже 20 років постійно проживає з родиною в м. Москва РФ.
Оскільки відповідач тривалий час відсутня у спірному житловому приміщенні без поважних причин, вважає, що вона має бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених у позовні заяві, пояснивши, відповідач ОСОБА_2 з 1995 року мешкає у м. Москва РФ. Останній раз ОСОБА_2 приїздила до України у 2010 році з метою обміну паспорту. З того часу, відповідач у спірному жилому приміщенні не з'являлась. Просила позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, у зв'язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 26 червня 1997 року є власником будинку АДРЕСА_1
Дана обставина підтверджується копією Договору дарування від 26 червня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2628 (а.с.14), копією свідоцтва про одруження від 27 вересня 2003 року (а.с.8).
Право приватної власності позивача на АДРЕСА_1 зареєстровано в бюро технічної інвентаризації у реєстраційну книгу під № 2178 кн.11 від 08 липня 1997 року (а.с. 14 зворот).
Отже, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У спірному жилому приміщенні з 05 вересня 1995 року зареєстрована дочка позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка у зв'язку із зміною прізвища декілька разів перереєстровувалась, та останній раз була зареєстрована 31 липня 2010 року. Дана обставина підтверджується копією домової книги для реєстрації громадян за адресою: АДРЕСА_1, а також довідкою виданої КП « СЕЗ» № 7 від 17.05.2018 року за № 1201 (а.с. 15-25, 27).
Відповідач ОСОБА_2 не проживає та не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин з жовтня 1995 року.
Зазначена обставина підтверджена показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, сусідів сторін, які кожен окремо, у судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідача у спірному жилому приміщенні понад десять років.
А також Актом з перевірки паспортного режиму від 17 травня 2018 року (а.с.26), згідно із яким ОСОБА_2 з жовтня 1995 року у АДРЕСА_1 не проживає.
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1
За таких обставин, позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Повний текст рішення складено 18 вересня 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш