Справа № 473/1510/18
"20" серпня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Фінько О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2,третя особа без самостійних вимог Вознесенський районний відділ Державної міграційної служби України у Миколаївській області, в якому просив визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником квартири №14, розташованій по вул.Соборності (до перейменування Леніна), 15 в м. Вознесенську Миколаївської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У вказаному житлі зареєстрована відповідач по справі колишня дружина ОСОБА_2 (до шлюбу Мусікевич) ОСОБА_3, шлюб з якою 10.05.2017 року рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області було розірвано. Проте, з лютого 2017 року відповідач не проживає за вказаною адресою, про що 29.03.2018 року складено акт за участю представників КП «Єдність». Фактично ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Оскільки ОСОБА_2 залишається зареєстрованою за вищевказаною адресою, що створює позивачу перешкоди в користуванні своїм майном, посилаючись на ч.2 ст.405 ЦК України, яка зазначає, що член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, ОСОБА_1 просив визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №14, розташованій по вул.Соборності (до перейменування Леніна), 15 в м. Вознесенську Миколаївської області.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 травня 2018 року було відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.06.2018 року до участі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог виконавчий комітет Вознесенської міської ради.Вознесенський районний відділ Державної міграційної служби України у Миколаївській області виключено з кола третіх осіб.
Позивач ОСОБА_1 згідно його заяви позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явилася. Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем її проживання. Про причину неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву не направляла, в зв'язку з чим, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги залишає на розсуд суду, просить розглядати справу у його відсутність.
Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 30.03.1999 року державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори, позивач є власником квартири №14, розташованої по вул.Соборності (до перейменування Леніна), 15 в м. Вознесенську Миколаївської області. В зазначеному жилому приміщенні, окрім його власника, зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_2, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.11-15) та довідкою про реєстрацію місця проживання відділу ведення реєстру територіальної громади м. Вознесенська від 17.05.2018 року (а.с.24-25).
Як встановленов судовому засіданні, відповідач за місцем реєстрації не проживає з лютого 2017 року, що підтверджується актом, складеним 29.03.2018 року та затвердженим директором КП «Єдність».
Отже, наслідком вищенаведених обставин є створення позивачу перешкод в користуванні належним останньому житлом та його утриманні.
Ст. 328 ЦК України визначає підстави набуття права власності. Встановлено, що право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема з правочинів. Ст. 391 ЦК України закріплює правомочність власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча воно і не поєднане з позбавленням володіння.
Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 в вищевказаному житловому приміщенні порушує права позивача як фактичного власника квартири, а також створює позивачу перешкоди в користуванні своїм майном.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідач вселився до спірної квартири в установленому законом порядку та набув прав і обов'язків, передбачених ст. 156 ЖК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 405 ЦК України.
Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, за відсутності між сторонами зобовязальних відносин, позивач, як власник житла, що знаходиться за адресою: квартира №14, яка розташована по вул.Соборності (до перейменування Леніна), 15 в м. Вознесенську Миколаївської області, вимагаючи визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, діє правомірно, оскільки як власник, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житлом, що належить йому на праві власності, а тому відповідача, як колишнього члена сімї, яка не знялася з реєстрації, більше року не проживає за місцем реєстрації, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщення - квартирою №14, яка розташована по вул.Соборності (до перейменування Леніна), 15 в м. Вознесенську Миколаївської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строків для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: М.М.Ротар