Ухвала

17 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 761/19931/18

провадження № 61-90вп18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув питання про визначення підсудності у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2018 року цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу направлено до Верховного Суду для визначення територіальної підсудності у порядку статті 29 ЦПК України.

Ухвала мотивована тим, що згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС в місті Києві, ОСОБА_3 зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 - не значиться. Тому Шевченківський районний суд міста Києва дійшов висновку про те, що відповідно до приписів статті 29 ЦПК України, підсудність в даній справі повинен визначити Верховний Суд, оскільки позивачкою заявлено позовні вимоги про розірвання шлюбу з іноземцем, який не зареєстрований по місту Києву.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Тлумачення статті 29 ЦПК України дає підстави дійти висновку про те, що підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається ухвалою Верховного Суду у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

З матеріалів справи, надісланих Верховному Суду Шевченківським районним судом міста Києва, вбачається, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві ОСОБА_3 не має зареєстрованого місця проживання у місті Києві.

Натомість, згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Відомості про те, що ОСОБА_4 фактично мешкає за межами України, матеріали справи не містять.

При цьому, зі змісту позовної заяви поданої представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_4 вже майже як чотири місяці тому повернулася додому та зазначено її місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_1.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не надала жодних доказів на підтвердження факту її проживання за межами України, Верховний Суд позбавлений можливості вирішити питання щодо визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

У такому разі підсудність справи з іноземним елементом визначається згідно з колізійними нормами, які містяться у конвенціях, двосторонніх договорах України та інших угодах про правову допомогу.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У визначенні підсудності цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило