Справа № 500/4078/18
Провадження № 2/500/2538/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила:

- встановити факт того, що ОСОБА_3, вказана у договорі дарування житлового будинку від 22.04.1966 року є одна і таж особа ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.01.1998 року;

- встановити факт того, що ОСОБА_5, вказаний у договорі дарування житлового будинку від 22.04.1966 року є одна і таж особа ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.08.2015 року;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3, виданого відділом державної РАЦС реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 05.08.2015 року, запис № 1234, померлим вказано «ОСОБА_5», а в договорі дарування житлового будинку, посвідченого Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 22.04.1966 року № б/н, власником вказаний «ОСОБА_5». А також, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області від 15.01.1998 року, запис № 03, померлою вказана «ОСОБА_3», а в договорі дарування житлового будинку, посвідченого Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 22.04.1966 року, № б/н власником вказана «ОСОБА_3».

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 04.06.2018 року за № 895.

Факт того, що ОСОБА_3, вказана у договорі дарування житлового будинку від 22.04.1966 року є одна і таж особа, що і ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.01.1998 року а також факт того, що ОСОБА_5, вказаний у договорі дарування житлового будинку від 22.04.1966 року є одна і таж особа, що і ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.08.2015 року підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 10.08.2018 року за № 1377.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.01.1998 року, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до заповіту від 21.02.1990 року, посвідченого секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 32, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що за законом буде їй належати і на що вона матиме право заповіла ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що скається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_3 немає.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 26.01.2018 року за № 135, тому вважається такою, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.08.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаціною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 50689541 від 26.01.2018 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 19.12.1961 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 05.11.1983 року, згідно якого ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було з'ясовано судом, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району одеської області від 26.01.2018 року за № 136, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_6, виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 20.02.2015 року, РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1) до Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Вишнева, 80, код ЄДРПОУ - 04378534) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, вказана у договорі дарування житлового будинку від 22.04.1966 року є одна і таж особа ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.01.1998 року.

Встановити факт того, що ОСОБА_5, вказаний у договорі дарування житлового будинку від 22.04.1966 року є одна і таж особа ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.08.2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.08.2018року.

Суддя: О.О.Бурнусус