Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2018 Справа №607/8424/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу № 607/8424/17 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської дирекції Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія Уніка" про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 пред'явив до суду позов до відповідача Тернопільської дирекції Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія Уніка" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень; пені - 5354,80 гривень; 3% річних у сумі 604 гривень; моральної шкоди в розмірі 5000 та витрат на нотаріальне посвідчення довіреності у сумі 250 гривень, всього на загальну суму 61208,8 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18 липня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю "Daеwoo Lanos", державний номерний знак НОМЕР_1, який належав Баранівській районній державній лікарні ветеринарної медицини та автобуса "Volvo B-10 M", державний номерний знак НОМЕР_2, який належить йому (ОСОБА_1.). На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Daеwoo Lanos", державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ "Страхова компанія Уніка". У зв'язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою було відкрито кримінальне провадження, яке було закрите, у зв'язку із смертю винуватця аварії водія, який перебував за кермом "Daеwoo Lanos" ОСОБА_3 Одразу після отримання копії постанови слідчого СВ Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП Головного управління Національної поліції капітана ОСОБА_4 08 листопада 2016 року він (ОСОБА_1.) подав до ПАТ "Страхова компанія Уніка" заяву-повідомлення про страхову подію та всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

Також, відповідачем було проведено оцінку вартості матеріального збитку, завданого автобусу "Volvo B-10 M", державний номерний знак НОМЕР_2 та визначено, що матеріальний збиток, завданий йому як власнику автобуса "Volvo B-10 M" в результаті його пошкодження при ДТП складає 50000 гривень. Однак, відповідач не сплатив вказану суму страхового відшкодування, у зв'язку із чим він (ОСОБА_1.) 17 травня 2017 року повторно відправив на адресу відповідача лист-вимогу про виплату страхового відшкодування, яке відповідачем не виплачено по даний час.

Крім цього, вказує, що внаслідок технічних ушкоджень автобуса та несплати відповідачем коштів він змушений був зменшити кількість автобусних пасажирських перевезень, що суттєво зменшило його дохід, а також пошуки коштів для здійснення ремонту автобуса негативно вплинули на родинні відносини та завдали йому душевні страждання. У зв'язку із цим, розмір завданої йому моральної шкоди він оцінює в розмірі 5000 гривень.

В процесі розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подала до суду клопотання про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені за час прострочення страхової виплати у розмірі 8710,96 гривень та 3% річних з простроченої суми в розмірі - 1002 гривні.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2018 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_5 про витребування доказів та витребувано у Тернопільської дирекції Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія Уніка" усі наявні документи, які підтверджують вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу "Volvo B-10M", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 18 липня 2016 року за участю транспортного засобу "Daеwoo Lanos", державний номерний знак АМ 0373МІ, який належить Баранівській районній державній лікарні ветеринарної медицини та транспортного засобу "Volvo B-10 M", державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1.

Однак, відповідачем не надано вказані докази у строк визначений судом, у зв'язку із чим, 13 червня 2018 року судом повторно направлено відповідачу копію ухвали суду від 22 травня 2018 року про витребування доказів.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача Тернопільської дирекції Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія Уніка" у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подавав клопотань про розгляд справи за його відсутності. Відзиву на позовну заяву не подав .

За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено :

Згідно Акта технічного розслідування обставин та причин дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18 липня 2016 року у Житомирській області за участі автомобільного транспортного засобу, складеного 18 серпня 2016 року комісією з розслідування обставин та причин дорожньо-транспортної пригоди, що утворена наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 20 липня 2016 року №449, з метою проведення розслідування обставин та причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18 липня 2016 року у Житомирській області за участі автобуса VOLVO-V10M, р/н НОМЕР_2 у складі: голови комісії ОСОБА_7 - начальника відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області; ОСОБА_8 - головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області, за інформацією, наданою УПД ГУ НП в Житомирській області, Управлінням ДСНС України в Житомирській області, Служби автомобільних доріг у Житомирській області 18 липня 2016 року близько 14 години 20 хвилин на 0км+050м автодороги Т-06-01 Баранівка - Висока Піч (даний відрізок шляху знаходиться в населеному пункті м. Баранівка), водій легкового автомобіля DAEWOO-Lanos TF69Y, р/н НОМЕР_1, ОСОБА_3, рухаючись на заокругленій ділянці дороги, вологому асфальтобетонному покритті, поблизу території Баранівського державного лісомисливського господарства не впорався з керуванням та здійснив виїзд на смугу руху, допустивши зіткнення з автобусом VOLVO-V10M, р/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який виконував нерегулярні пасажирські перевезення за маршрутом "м. Шумськ - м. Київ - м. Приморське", в салоні автобуса перебувало 37 пасажирів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій легкового автомобіля DAEWOO-Lanos TF69Y ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди та два пасажири автобуса травмовано.

Внаслідок проведеного розслідування обставин і причин виникнення вказаної дорожньо-транспортної пригоди комісія прийшла до висновку про те, що основною причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди є грубе порушення водієм автомобіля DAEWOO-Lanos TF69Y, р/н НОМЕР_1, ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №10306 від 10 жовтня 2011 року, а саме пунктів 11.3, 12.2,12.3,12.4, 13.3., 34.1.1.

Постановою старшого слідчого СВ Баранівського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області Національної поліції України від 24 вересня 2016 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 18 липня 2016 року за ч. 2 ст. 286 КК України закрито, у зв'язку з відсутністю складу злочину в діях ОСОБА_1

Вказаною постановою встановлено, що 18 липня 2016 року о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки "Daеwoo Lanos", державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі Дубрівка-Висока Піч в м. Баранівка Житомирської області виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автобусом марки "Volvo B-10M", державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, в результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля "Daеwoo Lanos" загинув на місці.

Встановлено, що транспортний засіб "Daеwoo Lanos", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності Баранівській районній державній лікарні ветеринарної медицини. Транспортний засіб "Volvo B-10M", реєстраційний номер НОМЕР_2, 1986 року випуску належить на праві власності ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 виданого 15 лютого 2013 року МРЕВ м. Кременець.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу "Daеwoo Lanos", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована в ПАТ «СК «Уніка», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/5978283, строк дії якого з 23 листопада 2015 року до 23 листопада 2016 року.

Відповідно до вказаного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/5978283 розмір страхової суми на одного потерпілого завданої життю, здоров'ю становить 100000 гривень, за шкоду заподіяну майну - 50000 гривень.

Згідно викладених у позові обставин, позивачем ОСОБА_1 у встановлений законом строк було подано відповідачу заяву-повідомлення про настання страхового випаду та всі необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування.

Однак, відповідачем не виплачено суму страхового відшкодування.

17 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача Тернопільської дирекції ПАТ «СК «Уніка» із письмовою заявою про виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу "Volvo B-10 M", реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 18 липня 2016 року.

Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена відповідачем не була.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне:

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб»

Сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам внаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП - породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування, в якому потерпілий, так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Розмір матеріального збитку спричиненого позивачеві складає 50000 гривень, стороною відповідача будь-яких доказів, які б спростовували вказану суму суду не надано, як і не надано наявного в матеріалах страхової справи звіту про оцінку завданого збитку, незважаючи на те, що згідно ухвали суду витребовувалися у відповідача ПАТ «СК «Уніка» вказані документи .

Станом на день розгляду справи сума страхового відшкодування виплачена відповідачем не була та відповідних розрахунків вказаної суми відповідачем суду надано не було.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України визначено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові.

Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно із ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги викладені вище вимоги закону, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Разом із цим, відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

У відповідності до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до частини першої статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати зобов'язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Відповідно до вимог ст.ст. 536, 625 ЦК України, боржник зобов'язаний сплачувати проценти, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Відтак, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі укладеного між Баранівською районною державною лікарнею ветеринарної медицини як власником транспортного засобу "Daеwoo Lanos", державний номерний знак НОМЕР_1 та відповідачем ПАТ «СК «Уніка» договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 7 червня 2017 року у справі № 6-282цс17.

Позивачем надано розрахунок штрафних санкцій за період з 09 лютого 2017 року по 11 жовтня 2017 року, згідно якого розмір пені за час прострочення виплати страхового відшкодування становить 8710,96 гривень та розмір 3% річних складає 1002 гривні.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача Тернопільської дирекції ПАТ «Страхова компанія «Уніка» пені за час прострочення страхової виплати у розмірі 8710,96 гривень та 3% річних з простроченої суми в розмірі - 1002 гривні підлягають задоволенню.

Стороною відповідача Тернопільською дирекцією ПАТ «СК «Уніка» не надано суду належних та допустимих доказів, на спростування викладених позивачем обставин.

В частині вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При визначені розміру моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості, беручи до уваги те, що дорожньо-транспортна пригода, яка відбулася 18 липня 2016 року завдала позивачу душевні страждання, які негативно вплинули на його відносини з сім'єю, оскільки внаслідок завдання технічних ушкоджень належному йому транспортному засобу автобусу "Volvo В-10 M", реєстраційний номер НОМЕР_2 та несплати відповідачем коштів позивач змушений був зменшити кількість автобусних пасажирських перевезень, що зменшило його дохід, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення із відповідача ПАТ «СК «Уніка» моральної шкоди у розмірі 5000 гривень підлягають до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення із відповідача витрат на нотаріальне посвідчення довіреності у розмірі 250 гривень, суд зазначає наступне.

Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов»язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов»язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак, позивачем не надано суду жодних документів на підтвердження понесених ним витрат за нотаріальне посвідчення довіреності у розмірі 250 гривень, а тому, суд приходить до переконання, що у вказаній частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із Тернопільської дирекції ПАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень; пені - 8710,96 гривень; 3% річних у сумі 1002 гривні та 5000 гривень моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81 141, 258, 259, 264, 265, 280-282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована адреса місця проживання: с. Малі Садки, Шумського району, Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5) до Тернопільської дирекції Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (адреса місцезнаходження: бульвар Т. Шевченка, 11, м. Тернопіль, ) про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із Тернопільської дирекції Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) гривень; пеню у розмірі 8710 (вісім тисяч сімсот десять) гривень 96 копійок; 3% річних у сумі 1002 (одна тисяча дві) гривні та 5000 (п'ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути із Тернопільської дирекції Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_1 640 гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту рішення суду - 20 серпня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована адреса місця проживання: с. Малі Садки, Шумського району, Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5.

Відповідач: Тернопільська дирекція Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (адреса місцезнаходження: бульвар Т. Шевченка, 11, м. Тернопіль, ).

Головуючий суддяЛ. М. Сливка