АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа 759/1443/17 Головуючий у І-й інстанції - П`ятничук І.В.
апеляційне провадження № 22-ц/796/6842/2018 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 р. ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначала, що 06 червня 2016 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний момент навчається на 3 курсі денної форми навчання медичного факультету № 2 Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця. Крім того, рішенням Святошинського райсуду м. Києва від 10.08.2016 року на її користь з відповідача стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дочок : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 10 мінімальних прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, встановленого законодавством на 1 січня року, в якому здійснюється стягнення, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. При цьому позивачка вказувала, що донька ОСОБА_4 перебуває на повному її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач брав на себе зобов'язання по утриманні дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, однак їх не виконує, а тому просила суд позов задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 (двох) мінімальних прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, встановленого законодавством на 01 січня року, в якому здійснюється стягнення щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнень за 1 місяць до негайного виконання.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивачки проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що сторони з 15 листопада 1997 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від вказаного шлюбу мають трьох дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.08.2016 року з відповідача також стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь позивачки ОСОБА_3 в розмірі 10 мінімальних прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, встановленого законодавством на 1 січня року, в якому здійснюється стягнення, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29.02.2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.104).

Згідно довідки №216/м2 від 12.12.2017 року ОСОБА_4 є студенткою 3-го курсу денної форми навчання медичного факультету № 2 Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, термін закінчення університету 2021 рік (а.с.182).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня дитина сторін продовжує навчання, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, у зв'язку з чим дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів.

Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд першої інстанції з урахуванням її потреб при навчанні, а також доходу відповідача, дійшов висновку про те, що розмір аліментів необхідно встановити у розмірі 2 (двох) мінімальних прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, встановленого законодавством на 01 січня року, в якому здійснюється стягнення щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Однак, колегія суддів не може погодись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Заперечуючи проти позову відповідач вказував на те, що при визначенні розміру аліментів не було враховано судом, що він самостійно допомагає фінансово утримувати доньку ОСОБА_4.

Вказані доводи заслуговують на увагу й підтверджуються зібраними по справі доказами.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, що продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання: потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що дійсно відповідачем в добровільному порядку на картковий рахунок повнолітньої ОСОБА_4 сплачуються кошти: 07.06.2017 р. - 11200 грн., 13.06.2017 р. - 4500 грн., 26.06.2017 р. - 10000 грн., 03.07.2017 р. - 3000 грн., 12.07.2017 р. - 5000 грн., 21.07.2017 р. - 5000 грн., 28.07.2017 р. - 5000 грн., 15.08.2017 р. - 10000 грн., 18.08.2017 р. - 5000 грн., 24.08.2017 р. - 5000 грн., 31.08.2017 р. - 6000 грн., 01.09.2017 р. - 14000 грн., 08.09.2017 р. - 6000 грн., 19.09.2017 р. - 12000 грн., 27.09.2017 р. - 6000 грн., 06.10.2017 р. - 6000 грн., 12.10.2017 р. - 14000 грн., 13.10.2017 р. - 7000 грн., 20.10.2017 р. - 9000 грн., 27.10.2017 р. - 7000 грн., 03.11.2017 р. - 10000 грн., 10.11.2017 р. - 7000 грн., 16.11.22017 р. - 7000 грн., 24.11.2017 р. - 7000 грн., 01.12.2017 р. - 37000 грн., 08.12.2017 р. - 7000 грн., 15.12.2017 р. - 7000 грн., 22.12.2017 р. - 29000 грн., 29.12.2017 р. - 10000 грн., 29.12.2017 р. - 11000 грн., 05.01.2018 р. -7000 грн., 19.01.2018 р. - 14000 грн., 25.01.2018 р. - 13000 грн. 01.02.2018 р. - 16000 грн., 08.02.2018 р. - 20000 грн., 16.02.2018 р. - 15000 грн., 23.02.2018 р. - 13400 грн., 02.03.2018 р. - 7000 грн., 07.03.2018 р. -7000 грн., 18.03.2018 р. - 22000 грн., 26.03.2018 р. - 7000 грн., 30.03.2018 р. - 22000 грн., 05.04.2018 р. - 7000 грн., 13.04.208 р. - 7000 грн., 20.04.2018 р. - 7000 грн., 23.04.2018 р. - 7000 грн., 27.04.2018 р. - 22000 грн., 15.05.2018 р. - 14000 грн., 24.05.2018 р. - 14000 грн., 01.6.2018 р. - 14000 грн., 15.06.2018 р. - 18600 грн., 05.06.2018 р. - 14000 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

Із доводів представника відповідача вбачається, що за період навчання дочки сторін за період з вересня 2016 р. по теперішній час середньомісячний розмір грошової допомоги, яку добровільно сплатив відповідач на особистий картковий рахунок дочки ОСОБА_7, становить 43 221 грн.

Позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції стверджувала, що із даних перерахувань дочка не виділяє їй коштів, необхідних для утримання доньки, тому вона і звертається з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів.

Разом з тим, судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідач добровільно надає значну допомогу своїй повнолітній дочці, що підтверджується відповідними квитанціями. Дані обставини позивачкою ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції не спростовані.

Позивачкою ОСОБА_3 не надано суду жодного доказу, який би свідчив про те, що коштів, які перераховуються доньці ОСОБА_4 відповідачем, недостатньо для утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги на навчання, придбання підручників, проїзду до навчального закладу та інше.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання позивачки на те, що доросла донька із одержаних від батька коштів не виділяє їй грошей, необхідних для харчування, лікування та навчання доньки, не є підставою для задоволення позову, оскільки повнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними, окрім того, батьки мають рівні права й обов'язки щодо дитини, а тому позивачка має також надавати утримання свої повнолітній дочці.

Отже, з урахуванням того, що відповідач добровільно надає значну матеріальну допомогу доньці, яка є достатньо для утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, підстав до задоволення позову ОСОБА_3 колегія суддів не вбачає, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 17 вересня 2018 року

Головуючий:

Судді: