Єдиний унікальний номер 235/643/18
Провадження №2/235/668/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Бородавки К.П.

за участю секретаря судового засідання Григор'євої С.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про встановлення факту проживання однією сім'єю та стягнення суми одноразової допомоги у зв'язку із смертю на підприємстві, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень (а.с.47-49) просить: - встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, загиблого на підприємстві ІНФОРМАЦІЯ_5 року; - зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області призначити на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу в розмірі 168 400 грн. у зв'язку зі смертю на виробництві брата ОСОБА_4.

В обґрунтування позову зазначено таке. ОСОБА_4 є рідним братом позивача, з яким вони проживали однією сім'єю за адресою - АДРЕСА_1, в тому числі й на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок нещасного випадку на виробництві. При виконанні своїх трудових обов'язків на посаді гірника підземного 3 розряду на дільниці №3 ПАТ «ШУ «Покровське» на будівництві допоміжного блоку №10 ПК-130, ІНФОРМАЦІЯ_5 при демонтажу стрілочного переводу обірвалася балка та притиснула ОСОБА_4, в результаті здавлення останній отримав тілесні ушкодження, від яких помер. Вказаний випадок підтверджується актом за формою Н-1 від 08.11.2017, яким встановлені причини нещасного випадку.

На думку позивача, внаслідок загибелі рідного брата, з яким він проживав однією родиною, оскільки їх батьки померли, позивач, як член сім'ї, має право на отримання одноразової допомоги.

З метою отримання одноразової допомоги у зв'язку зі смертю брата позивач звернувся до Покровського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України. 13.12.2017 він отримав листа від управління Пенсійного фонду з відмовою у розгляді заяви про призначення одноразової допомоги з тих підстав, що він та брат ОСОБА_4 були зареєстровані за різними адресами.

Позивач вказує на те, що ним до фонду надавалась довідка - акт від 04.12.2017 про те, що він та брати проживали однією сім'єю по АДРЕСА_1, але управлінням вказана довідка не взята до уваги.

Посилаючись на вказану довідку-акт та показання свідків, а також приписи Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», позивач просить його позовні вимоги задовольнити.

Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - відповідач) надав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити в позові. Мотиви незгоди зводяться до такого. Cтраховий випадок підтверджено матеріалами спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався на території ПАТ «ШУ «Покровське» 22.08.2018 о 05 год. 15 хв. з гірником підземним ПАТ «ШБМУ №1» ОСОБА_4.

Відповідач зауважує, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, згідно зі ст. 42 Закону № 1105.

Позивач не довів своїх родинних зав'язків з загиблим ОСОБА_4, а надана до матеріалів справи довідка про сумісне проживання загиблого та позивача не є підтвердженням їх родинних зв'язків. Крім того, позивачем до позовної заяви не додано документів, які підтверджують родинні зв'язки з померлим братом ОСОБА_4.

Відповідач вважає, що довідка-акт, виданий Центром Покровського ККСН від 04.12.20017 про проживання за однією адресою позивача із загиблим, не підтверджує факт ведення спільного господарства загиблого ОСОБА_4 з позивачем ОСОБА_1 і не є належним доказом.

Ухвалою суду від 08.06.2018 клопотання позивача про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено, підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, навівши доводи, аналогічні викладеним в позові та зауваживши, що позивач з братами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали за вказаною адресою однією сім'єю після смерті батьків, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, з утримання квартири, ремонту в ній, зі сплати комунальних платежів, готування їжі, лікування молодшого брата ОСОБА_2 тощо.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, навівши доводи, аналогічні викладеним у відзиві на позов. На думку представника відповідача, надані позивачем документи не підтверджують, а свідки не довели, що позивач з братом ОСОБА_4 вели сумісне господарство та проживали однією сім'єю. Надані позивачем копії свідоцтв про народження підтверджують родинний зв'язок, але не факт проживання однією сім'єю. Брати не можуть мати один до одного ніяких прав та обов'язків в силу закону, будь яких документів не надано, позивач та його брат ОСОБА_4 були зареєстровані за різними адресами.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Свідоцтвами про народження НОМЕР_2 та НОМЕР_3 підтверджується, що батьками ОСОБА_1 (позивача) та ОСОБА_4 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.124).

Зі свідоцтва про смерть НОМЕР_4 вбачається, що мати позивача та ОСОБА_4 - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.125).

Зі свідоцтва про смерть НОМЕР_5 вбачається, що батько позивача та ОСОБА_4 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.126).

Акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області 08.11.2017, засвідчує, що ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ПАТ «ШУ «Покровське» та при виконанні завдання з ліквідації аварії ІНФОРМАЦІЯ_5 приблизно о 05 год. 13 хв. був притиснутий обірваною балкою під час демонтажу стрілочного переводу; в результаті здавлення отримав тілесні ушкодження, від яких помер (а.с.7-8, свідоцтво про смерть - а.с.128).

У зв'язку з тим, що брат позивача помер від нещасного випадку на виробництві, позивач звернувся до відповідача в особі Покровського відділення ФСС із заявою про призначення одноразової допомоги у зв'язку із смертю брата (а.с.5).

Зі змісту відповіді Покровського відділення УВД ФССУ в Донецькій області від 13.12.2017 вбачається, що позивач звертався до Фонду соціального страхування двічі - 28.11.2017 та 04.12.2017; Покровським відділенням повідомлено позивача, що оскільки він та брат ОСОБА_4 були зареєстровані за різними адресами, законні підстави для призначення одноразової допомоги відсутні (а.с.4).

На підтвердження факту проживання позивача з братом ОСОБА_4 однією сім'єю за адресою - АДРЕСА_1 позивачем надана довідка - акт від 04.12.2017 №8639, видана КУ Покровським координаційним комітетом самоорганізації населення, за змістом якої ОСОБА_4 фактично проживав на день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою - АДРЕСА_1 однією сім'єю з ОСОБА_1, з ними за вказаною адресою проживав молодший брат ОСОБА_10, який, як вбачається зі свідоцтва про смерть, помер 13.01.2018 (а.с.6, 117).

За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутні актові записи про шлюб та народження дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.112).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2008 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 розірваний; свідоцтво про розірвання шлюбу видано 16.08.2016, складений відповідний актовий запис №54 (а.с.114).

Довідкою Покровського відділення УВД ФССУ в Донецькій області від 15.03.2018 №95 підтверджується, що відділенням страхові виплати особам, які мають на це право у разі смерті потерпілого ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок нещасного випадку на виробництві, не призначалася (а.с.39).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала суду, що вона є сусідкою позивача, проживає з ним в одному домі та під'їзді, сім'ю ОСОБА_4 знає добре, позивач, його брати ОСОБА_4 та ОСОБА_10 проживали всі разом з батьками, після одруження позивач пішов проживати с дружиною, але після розлучення з нею повернувся додому до батьків. Свідок точно пам'ятає, що на час смерті матері та батька брати жили всі разом в квартирі АДРЕСА_1, наглядали за хворою матір'ю, разом поховали її та батька, разом робили ремонт в квартирі, разом готували їжу, неодноразово бачила, що разом ходили в магазин за продуктами, враження було таке, що вони разом ведуть спільне господарство, один про одного піклуються. Свідок не бачила, щоб хтось з братів жив в зазначеній квартирі з дівчиною, дружин ні у кого не було.

Допитана свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона є сусідкою позивача та його братів, знає, що вони проживали разом в одній квартирі на вул.Заводській довгий час, втрьох приймали участь у лікуванні матері, батьків разом поховали. Після смерті батьків брати продовжували проживати втрьох в квартирі по вул.Заводській, мали спільні плани щодо лікування молодшого брата ОСОБА_10, щодо встановлення пам'ятника одному з батьків, щодо ремонту в квартирі, з розмов з ним розуміла, що у братів сумісний побут. Свідок зазначила, що до позивача періодично приходив його син та колишня дружина, але не кожного дня. Свідок не бачила, щоб з братами в їхній квартирі на вул.Заводській проживали інші особи жіночої статі.

Допитаний свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що він був близьким другом ОСОБА_4, знає братів з 1990 року, позивач до одруження проживав разом з братами та батьком в квартирі по вул.Заводській, після розлучення повернувся до батьків. Після смерті батьків позивач весь час проживав з братом ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2, свідок один-два на місяць приходив до них в гості, з бесід йому відомо, що вони разом готували, ходили в магазин, робили ремонт, ОСОБА_4 постійно турбувався, щоб не було заборгованості по комунальним послугам, мали сумісні плани щодо пам'ятника для батьків. На його погляд, вони жили однією сім'єю, дружин у них не було, деякий час близько 6 місяців, ОСОБА_4 зустрічався з дівчиною, але вони разом не жили. Також свідок зазначив, що ОСОБА_4 ніколи не проживав за адресою, де був зареєстрований - в будинку по вул.Таманова, що це за квартира - йому не відомо.

Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки; сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Про ознаки проживання однією сім'єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.1999 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, ними можуть бути як близькі родичі, так і інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках; обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і таке інше.

Розв'язуючи спір, суд враховує, що ознаки членів сім'ї не можна розглядати окремо від підстав створення сім'ї, передбачених у ч.4 ст.3 СК України, адже спільне проживання, побут та наявність взаємних прав та обов'язків можуть бути і у інших суб'єктів, які не є членами сім'ї.

Враховуючи наведене, на підставі досліджених доказів, в тому числі показів свідків, суд доходить висновку, що позивач та ОСОБА_4 на день смерті останнього проживали спільно, були пов'язані спільним побутом, мали спільні витрати, а тому, зважаючи на їх кровне споріднення, створювали сім'ю.

Помилковими є твердження представника відповідача, що після смерті батьків між братами не можуть бути взаємні права та обов'язки та вони не можуть створювати між собою сім'ю, з огляду на таке.

По-перше, за Сімейним кодексом України до суб'єктів сімейних правовідносин відносяться не тільки подружжя, батьки, діти, усиновлювачі, усиновлені, а й рідні брати та рідні сестри.

По-друге, члени сім'ї наділені цілою системою прав та обов'язків, які зумовлені їхнім спільним проживанням, яка не обмежується лише правами та обов'язками дітей по відношенню до своїх батьків. Відповідно до Хартії прав сім'ї сім'я - це щось більше, ніж просто правова суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають одне одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Отже, сім'я - це не лише шлюб між чоловіком та дружиною і відносини між батьками та дітьми.

Також суд зазначає, що заперечуючи обставини, наведені позивачем та свідками, відповідач жодним чином не спростував вказане ними, не довів протилежне належними та допустимими доказами.

За викладених обставин, суд визнає доведеним факт сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з рідним братом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4.

З приводу позовних вимог щодо зобов'язання відповідача призначити на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу в розмірі 168 400 грн. у зв'язку зі смертю на виробництві брата ОСОБА_4 суд зазначає таке.

Страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку (ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»). Право на страхові виплати в разі смерті потерпілого та коло осіб визначено ст.41 вказаного Закону.

Приписами ст.42 Закону передбачено встановлення та призначення щомісячних страхових виплат та інших витрат на відшкодування шкоди.

Відповідно до ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Перелік документів для розгляду справ про страхові виплати визначений в ст.43 згаданого Закону.

Суд відмічає, що судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси осіб, а також порушені державні та суспільні інтереси.

Оскільки рішення суду, яким встановлений факт проживання особи однією сім'єю з потерпілим та яке набрало законної сили, є підставою для врахування Фондом при прийнятті рішення про виплату одноразової грошової допомоги його сім'ї в разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, вимога позивача щодо зобов'язання відповідача призначити на його користь одноразову допомогу у зв'язку зі смертю на виробництві брата є передчасною та її задоволення в такому разі свідчило б про перебирання судом на себе функцій органу, уповноваженого призначати, перераховувати та проводити страхові виплати. Отже, підстави для задоволення такої позовної вимоги відсутні.

Беручи до уваги наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Питання розподілу судових витрат, враховуючи уточненні позовні вимоги, позивачем не порушувалось.

Керуючись 4, 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - Донецька область, АДРЕСА_1) до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (ідентифікаційний номер 41325231, місцезнаходження - Донецька область, м.Слов'янськ, вул.Свободи, 5) про встановлення факту проживання однією сім'єю та стягнення суми одноразової допомоги у зв'язку із смертю на підприємстві, задовольнити частково.

Встановити факт сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з рідним братом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4.

В задоволенні іншої частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного рішення - 17.09.2018.

Суддя К.П.Бородавка