АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1762/17 Номер провадження 22-ц/786/1857/18Головуючий у 1-й інстанції Степура А. А. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого - судді-доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Діхтяр Т.В.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2017 року

у справі за позовом Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до ОСОБА_2 про відшкодування переплати пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 р. Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування переплати пенсії у розмірі 14 339,73 за період з 07.20.2010 р. по 30.11.2015 р.

Позов мотивовано тим, що відповідач перебуває на обліку у Кременчуцькому об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за віком. Управлінням проведена документальна перевірка даних електронних ресурсів та пенсійних справ. За результатами співставлення даних про заробітну плату, використаних для призначення (перерахунку) пенсії відповідачу, з наявними даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов»язкового державного соціального страхування було виявлено розбіжність по пенсійній справі (задвоєнно суми за 2002 рік). У зв»язку із застосуванням даних про заробітну плату для обчислення пенсії відповідачу, що відрізняються від даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов»язкового державного соціального страхування, виникла переплата за період з 07 жовтня 2010 року по 30 листопада у розмірі 14 339 грн. 73 коп. У добровільному порядку відповідач відмовляється повернути вищезазначену переплату. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь вказану суму переплати.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2017 рокупозов Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду Полтавської області до ОСОБА_2 про відшкодування переплати пенсії - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кременчуцького об»єднаного управління Пенсійного фонду Полтавської області переплату пенсії в розмірі 14 339, 73 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що внаслідок рахункової помилки, яка виразилася у задвоєнні суми заробітної плати відповідача за 2002 р., останній безпідставно отримав переплату пенсії у розмірі 14 339,73 грн., тому у відповідності до вимог ст. 1215 ЦК України вказана переплата підлягає поверненню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовні вимоги, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно вимог ст. 1215 ЦК України, на підставі якої не може бути повернута пенсіонером пенсія, передбачає наявність одночасно двох умов: наявність рахункової помилки та наявність недобросовісності з боку пенсіонера. Щодо першої умови, то позивач вказує на те, що відбулося задвоєння сум та вважає, що це відбулося через програмну помилку. Крім цього, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 р. встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Крім цього, вважає, що позивач порушив обов»язкову процедуру досудового регулювання спору, що є підставою для відмови у позові, оскільки він не отримував лист від 20.01.2016 р. про виявлену переплату. Заперечує свою вину у виниклій переплаті. Просить застосувати строк позовної давності три роки до кожного платежу окремо.

У відзиві на апеляційну скаргу Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської областіпроситьрішення місцевого сулу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, вбачається що ОСОБА_2 перебуває на обліку у Кременчуцькому об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за віком (а.с. 3-5).

В ході документальної перевірки даних електронних ресурсів та пенсійних справ за результатами співставлення даних про заробітну плату, використаних для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_2, з наявними даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов»язкового державного соціального страхування виявлена розбіжність по пенсійній справі (задвоєнно суми за 2002 рік), у зв»язку з чим виникла переплата пенсії за період з 07.10.2010 р. по 30.11.2015 р. у розмірі 14 339,73 грн. (а.с.4-5), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів не погоджується з висновком місцевого суду з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, позивач вказує, що розмір виявленої переплати пенсії відповідача виникла у результаті задвоєння суми за 2002 р., що виявилося у ході перевірочної роботи пенсійної справи відповідача. У листі на ім»я ОСОБА_2 від 20.01.2016 р. позивач вказує на те, що переплата виникла у зв»язку з дублюванням даних про заробітну плату для обчислення пенсії (а.с. 7). У додаткових поясненнях до позовної заяви від 12.06.2017 р. позивач вказує, що внаслідок наявності в реєстрі зареєстрованих осіб невірних відомостей про заробітну плату за 2002 р., які були вказані за формулою при розрахунку пенсії, виникла вказана переплата, наявність невірних відомостей у системі виявлена шляхом внутрішнього контролю у 2015 році (а.с. 19-20).

Отже, вбачається, що виявлена переплата пенсії за вказаний період виникла у результаті внесення невірних відомостей про заробітну плату відповідача за 2002 р. у систему нарахування пенсії (задвоєння суми), тому відсутній факт зловживання з боку відповідача, тобто відсутня його вина у виникненні переплати.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач ОСОБА_2 вчинив будь-які зловживання зі свого боку або подав Управлінню недостовірні дані під час нарахування та виплати пенсії.

Так, наведені у вищезазначених нормативно-правових актах умови, за яких можливо повернення безпідставно отриманої пенсії, яка була виплачена позивачем відповідачу, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні апеляційного суду. Таким чином, переплачені пенсійні виплати стягненню з відповідача не підлягають.

Такий висновок суду, узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, які відображені в постановах Верховного Суду України №6-91цс14 від 02.07.2014 року та №6-151цс13 від 22.01.2014 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів.

У мотивувальній частині заочного рішення місцевий суд послався на правову позицію у справі №6-91цс14, відповідно до якої до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів, але при цьому місцевий суд, ухвалюючи судове рішення, на свій розсуд трактував вказану правову позицію, місцевий судом, встановивши, що внаслідок рахункової помилки, яка виразилася у задвоєнні суми, прийшов до необгрунтованого висновку, що відповідач безпідставно отримав переплату пенсії.

Апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку, що позов є безпідставним, судове рішення місцевого суду підлягає скасування з ухваленням нового рішення по справі.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3, 4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 3,4, 381 - 384 ЦПК України Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 серпня 2017 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області до ОСОБА_2 про відшкодування переплати пенсії -- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2018 року.

Головуючий суддя-доповідач Дорош А.І.

Судді: Лобов О.А.

Триголов В.М.