Справа №: 343/1703/18
Провадження №: 2/0343/718/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 жовтня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з відповідача витрати по справі ( оплата адвокатських послуг).

Свої вимоги мотивує тим, що 11.09.2008 року між нею та відповідачем, ОСОБА_2, було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Козаківської сільської ради Болехівської міської ради Івано-Франківської області, актовий запис № 12.

Від спільного проживання в шлюбі у них народився син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 Дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні.

Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Спільне життя не склалось через те, що у них різні погляди на сімейне життя та сімейні обовязки, що стало причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

ОСОБА_2 живе своїм окремим життям, офіційно не працевлаштований. Відповідач ухиляється від утримання сина, всі кошти, які заробляє, повністю витрачає на свої потреби, матеріальної допомоги як такої дитині не надає і не бажає цього робити, хоча у відповідності із ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний надавати.

Оскільки, вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби сина одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків тощо, вважає що батько дитини має допомагати матеріально. Жодної домовленості щодо способу виконання ним свого обовязку з утримання дитини вони досягнути не можуть, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів.

Враховуючи, що у відповідача інших неповнолітніх дітей немає, він має мінливий, нерегулярний дохід, і приховує дані про свій реальний заробіток, вона пропонує стягувати з нього аліменти на її користь у твердій грошовій сумі 1500 грн. на дитину щомісяця.

Позивачка ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини, просить позов задоволити в повному обсязі. Не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання на виклик не зявився, причину своєї неявки суд не повідомив , від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.11,19),оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою : dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.18 ), від нього не поступив відзив на позов.

Суд, вислухавши думку позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції , передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Ст.183 СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Про те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання у них народився 17.12.2014 року син ОСОБА_4 свідчать матеріали справи копія свідоцтва про шлюб серія І-НМ №057089 від 11.09.2008р. (а.с.3), копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 серія І-НМ №275462 від 19.12.2014 року (а.с.4).

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі погіршилися стосунки, вони проживають окремо, неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивачки, з якою проживає.

Відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу.

Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і розяснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1500 гривень щомісячно.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИР І Ш И В:

Позов задоволити .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 14 вересня 2018 року і проводити до повноліття дитини. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 гривень витрат за надання правової допомоги згідно квитанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704.80 гривні судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення

рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , 14.03.1974р.н., ІПН НОМЕР_1, паспорт серії СЕ №485650, виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 12.02.2009 року, жителька м.Долина вул.Нафтовиків,23/2 Івано-Франківської області, 77504.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,ІПН НОМЕР_2, паспорт серії МС №394566, виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 09.10.1998 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, 47631.

Суддя Долинського районного суду В.А. Тураш