Справа № 2/593/28/2018
У Х В А Л А

Бережанський районний суд Тернопільської області

"04" січня 2018 р.

в складі : судді Німко Н.П.

при секретарі: Олексів О.Б.

з участю:

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 із вимогою розірвати їх шлюб, посилаючись на те, що 27 жовтня 2010 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №-155. До цього часу, з 13 серпня 1998 року вони проживали в громадянському шлюбі. В обґрунтування позову також зазначила, що останнім часом між нею та відповідачем постійно виникають сварки та непорозуміння, внаслідок чого кожний із них має свої погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв»язку з цим, між ними припинилися шлюбні стосунки, вони з відповідачем перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. Вважає, що їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має для неї істотне значення, проти примирення категорично заперечує.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити, заперечила щодо задоволення клопотання відповідача про надання строку для примирення, вважає, що він не є доцільний і позитивного результату не дасть. Також пояснила, що в церковному шлюбі з відповідачем проживає з 1998 року, у 2009 році у них народилася спільна дитина, а зареєстрували вони шлюб у 2010 році. З 2013 року між ними почали виникати конфлікти й непорозуміння через різні характери, відсутність порозуміння у побуті, різні погляди на витрачання коштів для потреб сім»ї та на виховання дитини. Вважає, що останні шість років вони з відповідачем фактично живуть кожен своїм життям, спільно потреб і проблем сім»ї не вирішують. З вересня 2017 року вони з відповідачем проживають окремо, але й до того їх проживання фактично не було спільним. Наміри розірвати шлюб у неї були вже давно, але зважилась на цей крок зараз і впевнена у своєму рішенні, спільного господарства вони не ведуть, бюджет окремий, відповідач час від часу дає гроші на потреби дитини. Припускає в майбутньому можливість вступу у новий шлюб, а тому бажає розірвати цей, оскільки не бажає перебувати у ньому. Поряд з цим повідомила, що поважає свого чоловіка, однак чи збереглося до нього почуття любові не може ні ствердити, ні заперечити.

Відповідач у судовому засіданні позову не визнав, проти розірвання шлюбу заперечив, вважає, що збереження шлюбу забезпечить інтереси дитини на проживання в повній сім»ї, - разом із батьком та матір»ю. Також клопоче перед судом про надання строку для примирення максимальним терміном. У своїх поясненнях суду фактично підтвердив ті обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування заявлених вимог, - різні характери подружжя, наявність різних поглядів на витрачання коштів для придбання речей для потреб дитини та сім»ї, на методи виховання спільної дитини. Поряд з цим повідомив, що ініціатором конфліктів є дружина, яка в процесі сварки не контролює себе, принижує його, висловлюється в його адресу в присутності дитини образливим словами, виганяє з будинку. Визнав, що в процесі одного з таких конфліктів, будучи обуреним такою поведінкою дружини,штовхнув її і вона впала. Поряд з цим повідомив, що поважає свою дружину, має до неї почуття і не хоче втрачати її як дружину.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, враховуючи повідомлені ними обставини, вважає, що клопотання відповідача підлягає до часткового задоволення.

Згідно із ст.111 Сімейного Кодексу України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 передбачене ч.1 ст.111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Згідно ч.7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно п.4 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Враховуючи, що у сторін є одна спільна малолітня дитина, нетривалий час їх окремого проживання, з метою можливого збереження сімї, суд вважає за необхідне призначити сторонам строк для примирення. Поряд з цим, з огляду на позиції сторін на даній стадії судового провадження, суд вважає, що запропонований відповідачем строк примирення завищений, тому задовольняє клопотання частково, в межах 3-х місяців.

На підставі вищевикладеного. Керуючись ст. 111 СК України, ч.7 ст. 240, п.4 ч.1 ст. 251, п.3 ч.1 ст. 252, ст. 260 ЦПК України,суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Надати сторонам для примирення строк у три ( три) місяці.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу провадженням зупинити до 04 квітня 2018 року ( включно).

У частині зупинення провадження в справі на ухвалу протягом 15 днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області. В решті, ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_3