Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2018 Справа №607/3469/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МL-Е00/045/2007 від 07 червня 2007 року ,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ОТП Банк» звернулося в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у якому, просять стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №ML-E00/045/2007 від 07 червня 2007 року в розмірі 50 950 доларів США 35 центів, що еквівалентно 1 265 907 грн. 30 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 04 липня 2016 p., що складається із залишку заборгованості за кредитом у сумі 40 796,06 доларів США, що еквівалентно 1 013 614,83 гривень, суми несплачених відсотків за користування кредитом, яка розрахована за період з 10 червня 2014 року по 03 липня 2016 року 10 154,29 доларів США, що еквівалентно 252 292,47 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, і не повідомили суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

07 червня 2007 року між ОСОБА_3 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») було укладено Кредитний договір №МL-Е00/045/2007, який складається із двох частин, що нероздільно пов'язані між собою.

ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_1, що підтверджується заява ОСОБА_1 про зміну паспортних даних від 29 січня 2009 року, адресованої банку.

За умовами Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 47 900 доларів США із сплатою процентної ставки 4,99 % + FIDR, терміном до 07 червня 2032 року.

Одержання кредиту відповідачем ОСОБА_1 підтверджує валютний меморіальний ордер №1 від 07 червня 2007 р. та виписка про рух коштів від 03 лютого 2016 року.

У свою чергу Позичальник зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Кредитним договором (зокрема, в п. 2 частини № 1 Кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені Кредитним договором.

24 лютого 2009 р. між Банком та Позичальником укладено Додатковий договір до Кредитного договору, відповідно до якого графік платежів викладений у новій редакції.

На підставі статті 1054 ЦК України, позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором.

Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися Позичальником щомісяця у розмірі та в строки визначені у Графіку Платежів, який є невід'ємним Додатком № 1 до Кредитного Договору.

У строки, передбачені Кредитним договором, Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки - у валюті, що відповідає валюті кредиту, згідно з п. 1.11.1. частини № 2 Кредитного договору.

За умовами Кредитного договору, Позичальник зобов'язалася своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує зобов'язання викладені в п.п. 1.1., 1.5.1., 1.5.1.1. частини № 2 Кредитного договору.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності до умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, станом на 04 липня 2016 року у Позичальника за Кредитним договором № МL-Е00/045/2007 від 07 червня 2007 року, існує заборгованість перед Банком в сумі 50 950,35 доларів США, що еквівалентно 1 265 907,30 гривень за офіційним курсом НБУ 2 482,1412 за 100 доларів США станом на 06 липня 2016 р., що складається із:

-залишку заборгованості за кредитом у сумі 40 796,06 доларів США, що еквівалентно 1 013 614,83 гривень;

-суми несплачених відсотків за користування кредитом, яка розрахована за період з 10 червня 2014 року по 03 липня 2016 року - 10 154,29 доларів США, що еквівалентно 252 292,47 гривень.

У зв'язку з тим, що Позичальником не було дотримано зазначених вище умов Кредитного договору, Банком на підставі п. 2.1.3. додаткового договору від 24 лютого 2009 р. до Кредитного договору було здійснено вимогу дострокового виконання Позичальником його зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі.

А саме, 22 липня 2016 р. позичальнику було відправлено поштою досудову вимогу вих. № 1000 про погашення заборгованості за кредитним договором, яка підлягала виконанню протягом 30 календарних днів з дати її одержання та одержана Позичальником 9 вересня 2016 року, що підтверджується даними з сайту ДП «Укрпошта».

Позичальник провела останній платіж по кредиту 07 серпня 2014 р. та по 13 березня 2017 року наступних платежів проведено не було.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Невиконання позичальником умов Кредитного договору на підставі п. 1.9.1. Кредитного договору дає право Банку достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у Позичальника.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

На підставі Договору поруки від 07 червня 2007 р. № SR-Е00/035/2007, укладеного між Банком та ОСОБА_2, останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання Позичальником ОСОБА_1 її зобов'язань перед Позивачем за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань (ст. 1 Договору поруки).

Також ст.1 Договору поруки передбачено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідають, як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до Боржника так і до Поручителя, чи до двох одночасно.

24 лютого 2009 р. між Банком та Поручителем укладений додатковий договір до Договору поруки через зміни кредитного договору.

Згідно зі ст.3 Договору поруки, у випадку невиконання Боржником боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитним договором, здійснити виконання Боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Кредитором, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги позивача. Така вимога вважається отриманою Поручителем, якщо Кредитор надіслав її поштою.

Повідомлення про наявність заборгованості за кредитним договором Вих. № 2000 від 06.07.2016 р. було надіслане ОСОБА_2.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту, шляхом солідного стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за Кредитним договором № МL-Е00/045/2007 від 07 червня 2007 року в сумі 50 950 (п'ятдесят тисяч дев'ятсот п'ятдесят) доларів США 35 центів, що еквівалентно 1 265 907 (один мільйон двісті шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот сім) грн. 30 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 04 липня 2016 p.

Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ПАТ «ОТП Банк» понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст.553, 554, 634, 638, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МL-Е00/045/2007 від 07 червня 2007 року - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ вул. Жилянська, 43, ) суму заборгованості за Кредитним договором №ML-E00/045/2007 від 07 червня 2007 року в розмірі 50 950 (п'ятдесят тисяч дев'ятсот п'ятдесят) доларів США 35 центів, що еквівалентно 1 265 907 (один мільйон двісті шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот сім) грн. 30 коп., а також 18 988 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 61 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан