23.10.2018
Справа № 642/5715/18;
Провадження №2/642/1853/18
У Х В А Л А
23 жовтня 2018 року

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада, про знесення будівельних конструкцій, відновлення меж земельної ділянки, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада, про знесення будівельних конструкцій, відновлення меж земельної ділянки, у якій просив зобовязати відповідачів знести (демонтувати) частину даху будинку № 16 за адресою м. Харків, провулок Старобільський та інші будівельні конструкції, господарські споруди зазначеного домоволодіння, які розташовані більш 1,0 м від найбільше виступаючої будівельної конструкції (стіни) даху до сусідньої межі домоволодіння № 18 за адресою м. Харків, провулок Старобільський; зобовязати відповідачів відновити повністю межу між суміжними домоволодіннями № 16 та № 18 за адресою м. Харків, провулок Старобільський, звільнивши земельну ділянку домоволодіння № 18 за адресою м. Харків, провулок Старобільський, 18 від господарських (будівельних) споруд.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України , а також вимогам ст.177 цього Кодексу.
Відповідно до ст.175 ЦПК України позовназаява повинна містити:
1)найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Також, згідно ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копію та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
У відповідності до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме:
Відповідно до п. 7 Постанови ПВСУ від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗКУкраїни шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту .
Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.
Позивач, посилається на ст.152 ЗК України, яка вказує, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Позивач просить суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачів знести (демонтувати) дах та інші будівельні конструкції. господарські споруди, та відновити межу між сусідніми домоволодіннями, звільнивши земельну ділянку позивача від господарських (будівельних) споруд, при цьому в прохальній частині позовної заяви неконкретизовані вимоги щодо місця знаходження влаштованих споруд. тобто, якою конкретно частиною належної позивачу земельної ділянки слід зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні та де така (частина) конкретно розташована.
Крім того, додані до позовної заяви листи щодо перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17.07.2018 року Управління містобудування та архітектури та ХМР від 30.08.2018 року Департаменту територіального контролю ХМР, не являються по суті рішенням органу місцевого самоврядування щодо спору між власниками земельних ділянок стосовно межі та правил добросусідства. Оскільки діючим Законом України «Про місцеве самоврядування» передбачена певна форма рішень органів місцевого самоврядування, за яким в даному випадку міська рада повинна вирішити спір по суті, а у разі незгоди з цим рішенням власники або користувачі земельних ділянок можуть звернутися до суду за вирішенням цього спору. Тобто позивачу слід надати відповідне рішення яким було вирішено спір стосовно меж земельної ділянки.
Приписами ст.158 Земельного кодексу Українивизначені органи, що вирішують земельні спори. Відповідно до ч.2 вказаної статті виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Земельні ж спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах вирішують органи місцевого самоврядування (ч. 3 ст. 158 ЗК України).
Підпунктом 5 п. б) ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що вирішення вказаних спорів належить до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Ці спори вони повинні вирішувати відповідно до ст. 159 Земельного кодексу України.
Суди же розглядають справи за такими спорами тільки у разі незгоди сторін з рішенням органів місцевого самоврядування (ч. 3 ст. 158 ЗК України), що призупиняє виконання цих рішень (ст.161 ЗК України).
Аналіз наведених норм закону свідчить, що позовні вимоги в частині вирішення спору стосовно меж земельних ділянок в межах населених пунктів не підлягає розгляду в суді, оскільки вирішення цього питання належить до відома органів місцевого самоврядування.
У порушення вимог п.п.6, 10 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві, відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору .
Не вказано чіткий зміст позовних вимог, а саме яку саме земельну ділянку слід зобов»язати звільнити (за змістом ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об»єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.4ст.79-1 ЗК).; не зазначено у який саме стан позивач вимагає приведення земельної ділянки.
Крім того, позивачу необхідно додати до позовної заяви в підтвердження своїх прав на земельну ділянку, якою він користується відповідні документи, що посвідчують його право на користування чи право власності на спірну земельну ділянку, акт встановлення її меж в натурі (на місцевості) у відповідності до ст. 125 ЗК України.
Не зазначення в рішенні суду інформації про площу та межі земельної ділянки, або її кадастрового номеру зробить неможливим виконання рішення суду.
Суд не може самостійно змінити предмет позовних вимог, однак сприяє учасникам судового процесу у всебічному та повному зясуванні всіх обставин справи, а також попереджає про наслідки вчинення або невчинення відповідних процесуальних дій.
Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду з врахуванням вимог ст. 175, 177 ЦПК України.
Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада, про знесення будівельних конструкцій, відновлення меж земельної ділянки - залишити без руху.
Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки протягом 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали.
РозяснитиОСОБА_1, що у разі невиконання у вказаний в ухвалі строк вимог, позовназаява буде вважатисянеподаною і повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Бородіна