Справа № 215/114/18
У Х В А Л А

24 жовтня 2018 року Суддя Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Лиходєдов А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий Ремонт» про визнання протиправним звільнення робітника, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2018 р. відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України в зв`язку з порушенням позивачем вимог п. п. 2, 4, 5, 8, 10 ч. 3 ст. 175; ст. 53 ЦПК України, винесено ухвалу, якою йому було надано строк для усунення недоліків.
Зазначену ухвалу 15.08.2018 р. та 19.09.2018 р. було направлено позивачу на адресу її проживання, але до цього часу поштові відправлення (або повідомлення про вручення) до суду не повернулися.
Як вбачається із позовної заяви позивач зазначила свою поштову адресу, як: АДРЕСА_1 , і саме за цією адресою судом двічі було направлено копію ухвали про залишення позову без руху.
Відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною.Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Згідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Суд вважає, що вказані норми діють також і на випадки вручення надісланої учасникам процесу ухвали суду, відповідно до аналогії закону, що передбачено ч. 9 ст. 10 ЦПК України.
До теперішнього часу позивачем ухвалу суду від 14.08.2018 р. не виконано, заява про продовження строку на усунення недоліків до суду не надходила.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Згідно листа Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими в тому числі є складність справи та поведінка заявника.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, наприклад, в § 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України», Європейський суд зазначив, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Вказані обставини, дають підстави вважати про те, що позивач скориставшись своїм правом на звернення з позовом до суду, недобросовісно ставиться до процесуальних обов`язків, неухильне виконання яких визначено вимогами ст. 43 ЦПК України, а саме протягом серпня-жовтня 2018 р. поштову кореспонденцію за адресою зазначеною в позові не отримувала, сама в цей період із заявою та запитами про рух справи не зверталася.
Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Отже, з урахуванням положень ч. 5 ст. 185 ЦПК України у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання особою, яка подає позов (заяву) копії ухвали, на теперішній час зазначені в ухвалі недоліки не усунуто, у зв`язку з чим позовну заяву необхідно вважати неподаною та повернути позивачу.
Керуючись ч. 5 ст. 185 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий Ремонт» про визнання протиправним звільнення робітника, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, вважати неподаною та повернути позивачу.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського Апеляційного суду, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подання апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її складення.

Суддя: