Справа № 140/1251/18
Провадження №2/140/742/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2018 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Царапори О.П.

при секретарі : Вакар Г.І.

за участі позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної скоєним кримінальним правопорушенням,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

27.03.2015 року о 17 годині позивач ОСОБА_1 здійснюючи рух на велосипеді по проїзній частині вулиці Горького в м. Немирів в напрямку міста Вінниця де зіткнулась з пішоходом ОСОБА_2, яка раптово вийшла на проїзну частину намагаючись перейти на іншу сторону вулиці.

В наслідок зіткнення ОСОБА_1 впала на дорогу та отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багато уламкового перелому головки лівої плечової кістки із зміщенням, садин в області обличчя, лобної ділянки та повіки зліва, субконюктивального крововиливу лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 81 від 09.04.2015 року які в сукупності відносяться до категорії середньої важкості тілесних ушкоджень.

За даною подією слідчим відділенням Немирівського ВП ГУНП України у Вінницькій області 28.03.2015 року порушено кримінальне провадження та внесено в до ЄРДР за №0000183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.

06 листопада 2017 року ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області з врахуванням тощо, що відповідач на час вчинення суспільно-небезпечного діяння не досягла віку з якого настає кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення передбачене ст.128 КК України, застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження. Кримінальне провадження відносно відповідача закрито.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02 квітня 2018 року ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області змінено. Виключено з резолютивної частини ухвали вказівку про закриття кримінального провадження щодо неповнолітньої ОСОБА_2, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ст.128 КК України.

В ході розгляду зазначеного вище кримінального провадження цивільний позов до Відповідача не предявлявся.

Позивач ОСОБА_1 має право на відшкодування їй матеріальної шкоди, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_4 подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень скориставшись пропозицію суду, викладену в ухвалі від 24.05.2018 року.

У своєму відзиві представник відповідача ОСОБА_4 зазначає, що відповідач ОСОБА_2 позов не визнає, оскільки достатніх доказів на підтвердження витрат повязаних з лікуванням позивача ОСОБА_1 не надано, виписка наявна у матеріалах позову на його думку не є достовірним доказом та не може підтверджувати витрати позивача повязанні із його лікуванням та такі заявлені вимоги є необґрунтованими.

Вимоги позивача в частині стягнення витрат в сумі 3000 гривень повязаних із наданням правничої допомоги також не визнає. Просив у задоволені позову відмовити

Пояснення позивача на відзив:

Представник позивача ОСОБА_3 подав відповідь на відзив навівши свої аргументи та міркування. Загалом зазначив, що усі матеріальні витрати позивача ОСОБА_1 підтвердженні письмовими доказами, є належними та допустимими, а заперечення представника відповідача є безпідставними. Просив позовні вимоги задовольнити.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від представника позивача адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про виклик у судове засідання в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6. та їх допит.

Від представника відповідача ОСОБА_4 заяв і клопотань, повязаних із розглядом справи, до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали судді від 24.05.2018 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження та призначено судове засідання на 12.06.2018 року.

В судове засідання для розгляду справи по суті прибули позивач ОСОБА_1 представник позивача адвокат ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_4 у зв'язку із чим суд вважає, що перешкод для розгляду справи немає, так як повноваження представників адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належним чином підтверджені.

У судовому засіданні суд зясувавши думку учасників судового розгляду щодо можливості розгляду справи по суті, беручи до уваги клопотання представника позивача ОСОБА_3, яке полягає у виклику та допиті свідків по справі ухвалив закрити підготовче засідання, а справу призначити до судового розгляду на 25.07.2018 року на 09.00 год.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

В судовому засіданні у вступному слові представник позивача адвокат ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав, зсилаючись на ті самі доводи , які були викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив, просив суд позов задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму матеріальної шкоди заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_7 та відповідач позовні вимоги не визнали, оскільки вважають надані позивачем докази недопустимими та такими, що не підтверджуються належними доказами. Просили у задоволені позву відмовити.

Суд вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази дійшов до наступного висновку.

Вирішуючи спір, суд встановив, що внаслідок протиправних дій відповідача, ОСОБА_1 отримала травми із якими тривалий час знаходилася на лікуванні у звязку з чим витрачались значні матеріальні кошти на лікування, суму яких позивач оцінює в розмірі 12 256, 58 грн.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Факт заподіяння шкоди здоровю позивачу підтверджується ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області та Апеляційного суду Вінницької області. Крім цього факт перебування на лікуванні позивача підтверджується випискою із медичної карти хворого № 2130 (а.с.7,11).

а час перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні позивач поніс витрати на придбання ліків у розмір 12 256, 58 грн., що підтверджується випискою засвідченою лікуючим лікарем ОСОБА_5, головним лікарем Немирівської ЦРЛ ОСОБА_8, та завідуючим аптечним кіоском ОСОБА_9 (а.с. 13).

Вказаний факт підтверджується, крім пояснень, позивача, представника позивача, показаннями свідків та дослідженими судом письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_5, суду пояснив, що він працює лікарем-травматологом Немирівської ЦРЛ. 27.03.2015 року до Немирівської районної лікарні звернулася ОСОБА_1, при обстеженні якої було виявлено уламковий перелом головки плечової кістки, що потягло проведення невідкладного операційного втручання. При цьому ОСОБА_1 було надано складений ним список із назвами медичних препаратів, а також було зазначено про пластину для фіксації перелому. Лікувальні заходи відносно хворої проводилися декілька днів. Ліки купував чоловік хворої ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він за вказівкою лікаря ОСОБА_10 , який доглядав дружину отримав список медичних препаратів необхідних для лікування та купував їх у аптечному кіоску приватного підприємця ОСОБА_9. За випискою медичних препаратів працівник аптеки ОСОБА_11 розписала їх вартість, яка слала 12256 гривень.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Відповідно до ч. 3, 4ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою

Відповідно дост.1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам та майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності (ст.1166 ЦК України) обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.При цьому під шкодою слід розуміти зменшення або втрату певного особистого чи майнового блага.

Посилання позивача на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача вона зазнала збитків, які полягали у втраті нею можливості вести нормальний ритм життя у звязку з тривалим лікуванням, суд вважає доведеним, оскільки нею відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України надано належні та допустимі докази на підтвердження причинного та наслідкового звязку між завданою їй шкодою і протиправним діянням відповідача.

Позивачем доведено заявлений розмір відшкодування такої матеріальної шкоди, повязаної із наслідками вищевказаної події, на суму заявлену у позові. Відтак, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, яка полягає у понесенні ним витрат, повязаних з купівлею ліків та медичних препаратів, знайшов своє підтвердження.

Крім того, у відповідності зіст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов'язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначаєтьсяст.137 ЦПК України.

Відповідно до ч.3ст 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні висновки викладено в постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Відповідно до ч.8ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правової допомоги від 04 травня 2018 року, копію свідоцтва на право на зайняття адвокатською діяльністю, опис виконаних робіт, та квитанцію № 5 від 14.05. 2018 року про сплату 3000,00 грн. на підставі договору (а.с.15-18)

Враховуючи, вище викладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені ним на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Висновки суду

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Таким чином, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Отже, суд вважає доведеним, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу були спричинені тілесні ушкодження, на лікування яких він поніс витрати, що підлягають стягненню з відповідача в сумі 12256,58 грн.

З відповідача також належить стягнути судові витрати, понесені позивачем при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 1166,1168 ЦК України, ст .ст. 4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної скоєним кримінальним правопорушенням,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 12256 (дванадцять тисяч двісті пятдесят шість) гривень 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000( три тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 03 серпня 2018 року .

Суддя: О.П. Царапора