Провадження № 2/537/637/2018
Справа № 524/1449/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Мєняйлові О.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2) до ОСОБА_3 (представник ОСОБА_4), за участю третіх осіб Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач, ОСОБА_1, 05 березня 2018 року звернулася до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; судові витрати стягнути з відповідача.

Свої вимоги мотивувала тим, що 18 листопада 2011 року між нею та відповідачем, ОСОБА_3, було укладено шлюб, від якого сторони мають дитину доньку ОСОБА_5 У 2016 році шлюбні відносини були припинені з підстав різних погляді на життя, вирішення сімейних проблем, вихованні і утримання дитини, в результаті чого судовим рішенням шлюб було розірвано. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з матірю, остання повністю утримувала дитину, забезпечувала належний розвиток її моральних і психологічних якостей. У 2017 році у звязку із відсутністю коштів, а також із тим, що відповідач не надавав жодної матеріальної допомоги, вона змушена була виїхати до Польщі для працевлаштування. Водночас позивач періодично приїжджала до України для побачень з донькою, яка на час перебування позивача у Польщі проживала з батьками відповідача. ОСОБА_1 зазначає, що у 2018 році вона звільнилась з роботи та повернулась для постійного проживання в місто Кременчук.

Позивач вказує, що на даний час донька ОСОБА_5 постійно проживає з нею. Позивач повністю забезпечена житлом, в якому створені всі необхідні умови для розвитку дитини; дитина має свою кімнату; позивач матеріально забезпечена для належного рівня життя сімї. Позивач спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась.

ОСОБА_1 вказує, що відповідач не в змозі дати дитині належне виховання та розвиток, матеріальне забезпечення. При цьому зазначає, що вона не має наміру чинити будь-яких перешкод для спілкування відповідача з дитиною і буде сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування батька.

Враховуючи викладені обставини, позивач і звернулась до суду із позовом про визначення місця проживання дитини з нею.

На підставі ухвали Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 квітня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 була передана до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області для розгляду за територіальною підсудністю.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 02 травня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 30 травня 2018 року до участі у справі залучено Орган опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача.

Ухвалою суду від 30 травня 2018 року витребувано з Кременчуцької обєднаної ДПІ ГУ ДФС у Полтавській області інформацію щодо відповідача.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки.

Представник позивача, ОСОБА_1 ОСОБА_2, в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, вважав за доцільне визначити місце проживання дитини з матірю, просив позов задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.

Представник відповідача, ОСОБА_3 ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала в повному обсязі, зазначивши, що відповідач на даний час у звязку із працевлаштуванням перебуває за кордоном.

Представник третіх осіб, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу без участі представника органу опіки та піклування та зазначив, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує, та просить ухвалити рішення з урахуванням наданого висновку органу опіки і піклування.

Суд, вислухавши представника позивача, ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника відповідача, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, приймаючи до уваги думку представника третіх осіб, Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області та Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області ОСОБА_6, вивчивши представлені докази по справі вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Варавва) І.С. та ОСОБА_3 18 листопада 2011 року було зареєстровано шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №1115.

Вказане підтверджується рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 23 серпня 2016 року, а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 05 квітня 2017 року.

Відповідно до частини 4 статті 82 Цивільно-процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 180305, виданого 23 квітня 2013 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області.

Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 серпня 2016 року.

Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що при розірванні шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 місце проживання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не визначалось.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні і не заперечується представниками сторін по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають окремо; дитина, ОСОБА_5, на даний час проживає разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1, що вбачається із довідки за вих..№491/34 від 26 лютого 2018 року та із акту обстеження житлово-побутових умов, складеного спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та затвердженого 27 лютого 2018 року.

Відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 1 статті 161 Сімейного кодексу України встановлено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та затвердженого 27 лютого 2018 року, у квартирі АДРЕСА_2 с санітарно-гігієнічні умови відповідають нормам; в квартирі зроблено ремонт, є меблі, побутова техніка, речі повсякденного вжитку; для проживання дитини передбачено ліжко, шафа для одягу, іграшки, одяг, велосипед.

Згідно розяснень, які надав Пленум Верховного Суду України у Постанові за номером 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати з ким із батьків вона бажає проживати.

Органом опіки та піклування Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради міста Кременчука Полтавської області надано висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю, ОСОБА_1, затверджений 06 серпня 2018 року Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області за номером 939.

Так, згідно змісту вказаного висновку, ОСОБА_1 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває, на лікування не знаходилася; 05 квітня 2018 року позивач зареєструвала підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець; за час відвідування дитиною дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №19 Кременчуцької міської ради Полтавської області приводили та забирали дівчинку, сплачували за харчування, підтримували зв'язок з вихователями батько, ОСОБА_3, і дід та баба з боку батька ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а з березня 2018 року і по теперішній час приводить та забирає дитину, а також підтримує звязок з вихователями мати ОСОБА_1; батько дитини, ОСОБА_3 надав до органу опіки та піклування заяву, згідно якої не заперечує щодо визначення місця проживання малолітньої доньки, ОСОБА_5, разом з матірю, ОСОБА_1

Згідно зазначеного висновку, 27 червня 2018 комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вирішила за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю, ОСОБА_1; орган опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю, ОСОБА_1

Згідно відповіді Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області за вих..№2283/10/16-03-08 від 12 червня 2018 року, джерелом доходів ОСОБА_3 є ТОВ «Євлад», зареєстроване в ДПІ у Святошинському районі міста Києва.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач, ОСОБА_3, на даний час тимчасово працює за кордоном.

За викладених обставин, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, яким визнано за доцільне встановлення місця проживання дитини з матірю; враховуючи вік дитини, її стать; оскільки відповідач визнав позов в повному обсязі, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_5, з матірю, ОСОБА_1, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 141 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Частиною 1 статті 142 Цивільно-процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу, ОСОБА_1, з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду, а також стягнути на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 142, 259, 263, 264, 265 Цивільно-процесуального кодексу України, статтями 141, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: 39600, АДРЕСА_3) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: 39600, АДРЕСА_4) задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 352 грн. 40 коп., сплаченого нею при подачі позову до суду 05 березня 2018 року згідно квитанції №15401325, на розрахунковий рахунок №0009, одержувач ГУДКСУ у Полтавській області, код отримувача 37965850, банк отримувача 831019, призначення платежу судовий збір.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області виконати ухвалу суду про повернення витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 50 відсотків суми судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду, що складає 352 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 серпня 2018 року.

Суддя: Д.О. Зоріна