ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання траншу, за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про визнання правовідносин за договором поруки припиненими, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», ОСОБА_4 про визнання договору про надання траншу недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року, постановлену у складі судді Супрун Г.Б.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого документу № 2-4952/11 від 06.08.2014, виданого Подільським районним судом міста Києва таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтувала тим, на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 10.06.2014 Подільським районним судом міста Києва виданий виконавчий лист № 2-4952/11, який, на думку заявника, підписаний не уповноваженою особою, відсутня дата прийняття рішення та номер справи, а також вбачається розбіжність між резолютивною частиною виконавчого листа та резолютивною частиною рішення суду.

Крім того, вказувала, що про існування зазначеного виконавчого листа заявник дізналася лише 09.08.2017, а відтак, враховуючи наведене, просила визнати виконавчий лист № 2-4952/11 від 06.08.2014 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06.03.2018 в задоволенні заяви відмовлено.

Справа № 2-4952/11
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4493/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Супрун Г.Б. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказувала, що замість одного виконавчого листа було видано 4 різних за змістом виконавчих листа до боржника ОСОБА_4 Зміст виконавчих документів не відповідає резолютивній частині рішення суду.

Зазначала, що 16 червня 2016 року припинилися зобов'язання ОСОБА_4 у зв'язку із його смертю, а виконавчий лист продовжує перебувати на виконанні у державного виконавця.

Вважала незаконним відкриття виконавчого провадження щодо неї, після смерті ОСОБА_4 та вважала, що виконавчий документ має бути повернутий.

Звертала увагу на те,що незаконність виконавчого листа також полягає в тому, що його видано та підписано суддею Захарчук С.С., яка не мала повноважень щодо його видачі.

Таким чином, ОСОБА_2 стверджувала, що виконавчий лист не відповідає вимогам щодо оформлення виконавчих листів, а також судом неправильно встановлені правовідносини між ПАТ «ПрокредитБанк» і поручителем ОСОБА_2

Наголошувала, що судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у задоволені заяви про визнання його таким, що не підлягає виконанню, а відтак просила апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, заслухавши пояснення заявника, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10.06.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 відхилено. Апеляційну скаргу ПАТ «ПроКредит Банк» задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 грудня 2013 року в частині скасовано і ухвалено нове рішення. Позов ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Солідарно з ОСОБА_4 стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 371 431,78 доларів США, еквівалент суми 2 968 854 грн. 22 коп. боргу по капіталу, 12 111,83 доларів США, еквівалент суми 96 773 грн. 52 коп. боргу по процентах згідно з графіком та 37 122 грн. 01 коп. пені. Солідарно з ОСОБА_4 стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 371 431,78 доларів США, еквівалент суми 2 968 854 грн. 22 коп. боргу, 12 111,83 доларів США, еквівалент суми 96 773 грн. 52 коп. боргу по процентах згідно з графіком та 37 122 грн. 01 коп. пені. В іншій частині рішення суду залишено без змін (т. 6, а.с. 26-34).

06.08.2014 Подільським районним судом міста Києва виданий виконавчий документ № 2-4952/11. (т. 6, а.с. 40).

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з недоведеності вимог вказаної заяви.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч.1 ст.431 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

При цьому ч. 2 вказаної статті передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави, на які посилається ОСОБА_2 у своїй заяві про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню зводяться до того, що зміст документу не відповідає резолютивній частині рішення суду, на підставі якого він виданий, а також на те, що виконавчий лист підписаний не уповноваженою особою.

Виходячи з положення ст. 432 ЦПК України, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: помилковість видачі виконавчого листа; боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов'язок припинився; обов'язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов'язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Помилкове зазначення у виконавчому листі прізвища судді, що не підписував виконавчий лист, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, а може бути підставою для звернення до суду з заявою про виправлення помилки, допущеної при його оформленні або видачі.

Посилання в апеляційній скарзі на невідповідність змісту виконавчого листа резолютивній частині рішення суду є безпідставними, оскільки спростовується матеріалами, наявними у справі.

Крім того, доводи заяви та апеляційної скарги про те, що зобов'язання ОСОБА_4 припинилися, а ОСОБА_2 не є особою, що відповідає за зобов'язання боржника, а відтак виконавчий лист не відповідає вимогам закону, колегією суддів відхиляються з огляду на те, що будь-яких належних доказів на підтвердження виконання боржником та поручителем зобов'язань за кредитним договором, добровільного виконання рішення суду, матеріали справи не містять.

Таким чином, обставини, на які посилається заявник, як доводи щодо наявності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не є підставами, в розумінні ст. 432 ЦПК України.

Доводи скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не впливають на правильність постановленої судом ухвали і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для її скасування, тому підлягають відхиленню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 17 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді