Справа № 350/811/17
Провадження № 22-ц/779/86/2018
Головуючий у 1 інстанції Максимів І. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Малєєва А.Ю., Матківського Р.Й. секретаря Петріва Д.Б.

з участю ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Краснянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду від 13 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_4, після смерті якої залишилась спадщина- домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_4 05 квітня 2016 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно йому. Однак він не може оформити спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Ураховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, а саме житловий будинок з підвалом, верандою та тамбуром - 89,5 кв.м., загальною вартістю 114612 грн, стайня - 29,2 кв.м., вартістю - 17129 грн, стодола - 50,7 кв.м., вартістю 18025 грн, сарай - 18,0 кв.м. вартістю - 2030 грн, криниця - 3426 грн, огорожа - 26,4 кв.м., вартістю 2213 грн, так як ним виговлено технічну документацію на зазначене майно.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву і зазначала, що вона є дочкою покійної ОСОБА_4 і є спадкоємцем першої черги за законом. У зв'язку із цим, просила визнати за нею право власності на ? домоволодіння що знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 13 листопада 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Красненської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Цим же рішенням відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні зустрічного позову про визнання права власності на ? частину спадкового майна.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового, яким зустрічний позов задовольнити в повному обсязі, а первісний зодовольнити частково, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, складений 05 квітня 2016 року ОСОБА_4 заповіт на користь ОСОБА_3 є недійсний, оскільки складений незадовго до смерті спадкодавця, який у зв'язку із станом здоровя, віком, віковими змінами організму, наявними психічними та фізичними вадами, не могла розуміти значення своїх дій і керувати ними. Крім того, заповіт підписаний від її імені іншими особами, підпис відрізняється від її підпису складеному на заповіті в її користь.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити скаргу.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, вважає рішення суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участі у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи первинний позов ОСОБА_3 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_3 на час смерті матері проживав разом із спадкодавцем у спірному домоволодінні, в установлений законом строк звернувся в нотарільну контору з заявою про прийняття спадщини, а тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідач ОСОБА_1 втратила право на спадкове майно, оскільки новий заповіт, який складений 05.04.2016 року на ОСОБА_3 скасував попередній, який складений 23.08.1996 року.

Висновок суду відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, станом на ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто на час смерті ОСОБА_4, спадкодавцю на праві власності належало домоволодіння в АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку з підвалом, верандою і тамбуром «А, А1»-«а, а1», стайні «Б», стодоли «В», сараю «Г», криниці «N1», огорожі «N2», що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий ПП «ОЛВІ Р» 25 квітня 2017 року та копією довідки № 823 виданої Краснянською сільською радою 15 листопада 2016 року (а.с.13).

У вказаному житловому будинку був зареєстрований та проживав із сім'єю син спадкодавця - ОСОБА_3 (а.с.13).

05 квітня 2016 року ОСОБА_4 заповіла все своє майно сину ОСОБА_3, який посвідчено секретарем Краснянської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області (а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22 червня 2016 року (а.с. 8).

За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов правильного висновку визнавши за ОСОБА_3 право власності домовлодіння в АДРЕСА_1, оскільки позивач відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4, так як на час відкриття спадщини постійно проживав із неї у спірному будинку із надвірними спорудами та будівлями, не заявив про відмову від неї і на його користь спадкодавцем складено заповіт.

Судом також правильно відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову, оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України спадкодавець на випадок своєї смерті розпорядилась спірним майном на користь ОСОБА_3

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що заповіт на користь ОСОБА_3 є недійсний, так як у встановленому порядку ОСОБА_1 цей заповіт не оспорює.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення суду таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення суду за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Рожнятівського районного суду від 13 листопада 2017 року без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: А.Ю.Малєєв

Р.Й.Матківський