РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року м. Рівне

справа № 569/1012/18

провадження № 22-ц/4815/127/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Бердія М.А. від 27 червня 2018 року, ухваленого в 11 год. 32 хв. в м. Рівне, дата складення повного судового рішення не вказана,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду від 15 січня 2018 року розірвано.

Від шлюбу вони мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом останніх місяців відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, хоча є здоровим чоловіком працездатного віку, офіційно працевлаштований та інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 червня 2018 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову 23 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допущено до негайного виконання. В задоволенні інших позовних вимог позивача ОСОБА_4 відмовлено.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, виходив із обов'язку батьків утримувати дитину до її повноліття, передбаченого статтею 180 СК України. При визначенні розміру аліментів на утримання сина, суд керувався статтею 183 СК України та, врахувавши здоров'я та матеріальне положення дитини і платника аліментів, вважав за можливе стягнути їх в розмірі 1/6 частини доходу.

В поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_4 покликається на його незаконність та необгрунтованість в зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом в порушення ст. 178 ЦПК України взято до уваги заперечення відповідача, які подані після закінчення строку встановленого в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідач є матеріально забезпеченою людиною, працює інженером в управлінні капітального будівництва та щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 8000 - 10000 грн., у власності має великий будинок, двохкімнатну квартиру, два автомобілі та земельну ділянку.

Вважає, що хвороби, вказані відповідачем, мають хронічний характер, виражені з мінімальною активністю та не впливають на його працездатність.

Суд безпідставно взяв до уваги довідки Виноградівської районної лікарні №429/03 від 25.05.2015 року та Виноградівського первинного центру медико-санітарної допомоги №23 від 23.01.2018 року, оскільки з моменту їх видачі пройшло більше шести місяців та вони недійсними.

Також, відповідачем не доведено понесення ним витрат на навчання в 2018 році, так як надані до суду квитанції про оплату навчання датовані 2017 роком.

Звертає увагу, що судом не враховано, що вона отримує невисоку заробітну плату, не має власного житла, змушена винаймати квартиру для проживання із неповнолітнім сином, витрати на утримання якого становлять 5000 грн. на місяць.

Крім того, їх з відповідачем спільна дитина хворіє вродженою хворобою "деформація колінного суглоба. Плоскостопість 1-2 ступеня", в зв'язку з чим потребує дороговартісного лікування, курсів масажу та спеціального взуття.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов її позов повністю задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дитина сторін проживає разом з позивачем ОСОБА_4 та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Норми ч. 3 ст. 181 СК України передбачають присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено,що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно довідки, виданої Виноградівською районною лікарнею Закарпатської області №429/03 від 25.05.2015 року, ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря з приводу хронічного гепатиту, реактивного панкреатиту, міокардитичного кардіосклерозу, пролапсу мітрального клапану 11 ст. з помірним порушенням гемодинаміки, СН 1 ст.

Відповідно до довідки №23 від 23.01.2018 року, виданої Виноградівським центром первинної медико-санітарної допомоги, ОСОБА_5 перебуває на обліку лікаря ЗПСМ з діагнозом хронічний гепатит з мінімальною активністю, ГЦН ІІ ст., хронічний панкреатит ст. ремісії, хронічний холецистит ст. ремісії, гіпертонічна хвороба ІІ ст. ст.2, ризик помірний, ІХС, кардіосклероз атеросклеротичний, пролапс мітрального клапану.

Із копії договору №027/542 на підготовку магістра у Приватному вищому навчальному закладі "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем'янчука" №027/542 від 1.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 навчається у вказаному закладі за заочною формою навчання, вартість навчання становить 5400 грн. за один семестр.

За наведеного, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, однак має ряд хронічних захворювань та несе витрати на своє навчання, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та стягнення на її користь з ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги про подання відповідачем відзиву на позовну заяву з порушенням вимог ст.178 ЦПК України, не заслуговують на увагу, оскільки судом в ухвалі про відкриття провадження у справі було встановлено строк для подачі відзиву протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали, однак адресований ОСОБА_5 конверт із копією ухвали повернувся до суду без вручення за закінченням строку зберігання, а будь-які інші відомості про отримання відповідачем ухвали суду в матеріалах справи відсутні.

Покликання ОСОБА_4 на те, що відповідач є матеріально забезпеченою людиною, працює інженером в управлінні капітального будівництва та щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 8000 - 10000 грн., у власності має великий будинок, двохкімнатну квартиру, два автомобілі та земельну ділянку є безпідставними, так як жодних доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем не надано.

Що стосується доводів позивача про те, що вона отримує невисоку заробітну плату, не має власного житла, змушена винаймати квартиру для проживання із неповнолітнім сином, який хворіє вродженою хворобою "деформація колінного суглоба, плоскостопість 1-2 ступеня", в зв'язку з чим потребує дороговартісних лікування, курсів масажу та спеціального взуття, та витрати на утримання якого становлять 5000 грн. на місяць, то на вказаними обставинами ОСОБА_4 свої позовні вимоги не обґрунтовувала та доказів на їх підтвердження також не надала. Окрім цього, понесення витрат на лікування дитини є підставою для стягнення коштів, пов'язаних із додатковими витратами на дитину в порядку ст.185 СК України.

Необґрунтованими є покликання в апеляційній скарзі на те, що судом безпідставно взято до уваги довідки Виноградівської районної лікарні №429/03 від 25.05.2015 року та Виноградівського первинного центру медико-санітарної допомоги №23 від 23.01.2018 року, в зв'язку з тим, що з моменту їх видачі пройшло більше шести місяців та вони є недійсними, оскільки вказані довідки узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі, зокрема з випискою з історії хвороби, а на момент подачі до суду довідки №23 від 23.01.2018 року шість місяців з дня її видачі не пройшло.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 червня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги віднести за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді: Бондаренко Н.В.

Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.