Провадження №2/389/1042/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 січня 2018 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Тьор Є.М.,

при секретарі - Баланюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам'янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що з 01 серпня 2009 року з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.Подружні взаємини між ними припинені. Відповідач веде спосіб життя, який йому подобається, має пристрасть до вживання алкоголю. Взагалі перестав допомагати у вихованні та догляді за дочкою, таким чином повністю відсторонився від виконання своїх обов'язків, як батька та чоловіка. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу бажає залишити набуте у шлюбі прізвище - «ОСОБА_4». Також просить стягнути з відповідача витрати пов'язані з наданням правової допомоги у сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. та сплатою судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп..

Позивач у судове засідання не з'явилась, представник позивача надав до суду клопотання у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 15 грудня 2017 року, де міститься підпис останнього, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 4 ст. 3, ч. 1 ст. 24 СК України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01 серпня 2009 року Знам'янською Другою селищною радою Кіровоградської області, за актовим записом № 16. Дошлюбне прізвище позивача - "ОСОБА_5" (а.с.7). Від спільного життя мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Подружні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вказує на відсутність з її сторони зацікавленості у його збереженні.

Спору про поділ майна між подружжям та місце проживання дитинине має.

Таким чином суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією №100 від 13 листопада 2017 року (а.с.1).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати пов'язані з наданням правової допомоги у сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.. Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У п. п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, у стягненні з відповідача на користь позивача витрат пов'язаних з наданням їй правової допомоги в сумі 1000 грн. слід відмовити за недоведеністю, оскільки у наданому розрахунку гонорару за надану правову допомогу від 07.11.2017 року, що є додатком до договору №189 про надання правової допомоги, зазначено про те, що представником позивача на представлення інтересів позивача в суді при розгляді справи витрачено 2 годин часу, що не відповідає дійсним обставинам справи, а тому позовні вимоги щодо стягнення судових витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.141, 223, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище "ОСОБА_5" та ОСОБА_2, зареєстрований 01 серпня 2009 року Знам'янською Другою селищною радою Кіровоградської області, актовий запис №16.

Залишити позивачу прізвище набуте у шлюбі - «ОСОБА_4».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1, серія та номер паспорта: НОМЕР_1 сплачений судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.М. Тьор