13.09.2018 Єдиний унікальний № 371/407/18
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2 /371/ 386 /18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Федорчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на ті обставини, що відповідач є його батьком. В даний час позивач є студентом ІІІ курсу денної форми навчання за державним замовленням, Маслівського аграрного коледжу ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету, та потребує матеріальної допомоги батька. Просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку), щомісячно з дня подачі заяви до суду та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2019 року.

У судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надсилання повістки про виклик до суду за місцем реєстрації свого проживання, причини неявки до суду не повідомив.

Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з'явився до суду, причин неявки в судове засідання не повідомив, доказів поважності причини неявки в судове засідання не надав, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У судовому засідання встановлено, що відповідач є батьком позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 20 грудня 2002 року Потіцькою сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис № 1 (а.с. 7).

ОСОБА_1 досягнув повноліття та є студентом третього курсу денної форми навчання у Маслівському аграрному коледжі ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету, термін його навчання закінчується 30 червня 2019 року. Вказана обставина підтверджуються довідкою № 118, виданою 12 березня 2018 року директором Маслівського АК БНАУ Пахович Н.М. (а.с. 8).

Тобто, якщо існує необхідність у матеріальній допомозі сина, який після виповнення вісімнадцяти років навчається у навчальному закладі, то батьки зобов'язані утримувати його до досягнення ним двадцяти трьох років, за умови продовження його навчання у навчальному закладі.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу.

ОСОБА_1 у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки власного доходу не має.

Наявні юридичні факти, що зобов'язують відповідача до сплати матеріальної допомоги на навчання: досягнення сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з 26 березня 2018 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-78, 81, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2, щомісяця, починаючи із 26 березня 2018 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 23 років.

3. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави Україна судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

4. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук