Справа № 489/4514/18
Номер провадження 2/489/2170/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Супрун Т.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2018 року позивач звернулася із позовом до відповідачів, яким просила суд витребувати з незаконного володіння у відповідачів, холодильник Samsung RL466RSBMG1/BWT, серії № V34241AC 200819 та фотоапарат марки «Codak», сірого кольору, що належить позивачу на праві власності.

Свої вимоги мотивувала тим, що:

з 2009 р. по 2017 р. позивач з відповідачем ОСОБА_3 проживала разом однією сімєю без реєстрації шлюбу та мешкали за адресою м. Миколаїв, вул. 4 Інгульська, 7, разом з його батьком ОСОБА_4;

за час спільного проживання з ОСОБА_3, позивачем було придбано у кредит холодильник марки Samsung RL466RSBMG1/BWT, серії № V34241AC 200819, вартість якого становить 5122 грн.00 коп., а згодом купила за готівку фотоапарат марки «Codak», сірого кольору, вартість якого становить 2000 грн.00 коп., все вказане майно було доставлено за місце проживання відповідача;

В 2017 році припинили спільне проживання з відповідачем ОСОБА_3 На пропозицію позивача повернути її особисті речі, відповідач не реагує, тому звернулася з позовом до суду.

19.07.2018 року згідно Ухвали відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав. Вказував, що із позивачем проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу, та у цей період ними дійсно було придбано вказаний позивачем холодильник та фотоапарат. Проте, незважаючи на оформлення документів, у тому числі й кредитного договору на ім'я позивача, погашення боргу відбувалось спільними коштами сторін, які вели спільне господарство. При цьому на час розгляд справи ним було відчужено холодильник та фотоапарат та цих речей у нього не має.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, пояснив, що майно спільне сумісне , придбано за спільні кошти сторін. Крім того, холодильник він купив у сина - відповідача, отже це є його особистою власністю .

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого.

Сторонами не оспорюється той факт, що з 2014р. по 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, за адресою: м. Миколаїв, вул. 4 Інгульська,37 та вели спільне господарство разом з батьком відповідача ОСОБА_4.

Під час спільного проживання з відповідачем на ім'я ОСОБА_1 було оформлено придбання холодильника Samsung, вартість якого становить 5122 грн.00 коп., що підтверджується видатковою накладною від 14.05.2012 року, який на цей час перебуває у ОСОБА_4

Також сторонами було придбано фотоапарат, вартість якого не підтверджена належними доказами та який, за твердженням відповідача, ним продано.

Відповідно до 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як убачається зі ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння.

У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Для застосування ст. 387 ЦК України необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником рухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача.

У пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Пунктом 23 цієї Постанови визначено, що відповідно до статті 387 ЦК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому, суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене вище, суд вважає заявлені позивачем вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем по справі не доведено належність їй на праві особистої власності вказаного рухомого майна та наявність цього майна на час розгляду справи у відповідачів, відсутні докази дійсної вартості майна.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, номер та серія паспорта ЕР 214230, місце реєстрації: АДРЕСА_1;

Представник позивача ОСОБА_2, діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 27.06.2018 за № 1402-0000414;

Відповідач ОСОБА_3, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. 4 Інгульська,37;

Відповідач ОСОБА_4, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. 4 Інгульська,37;

Повне судове рішення складено 25.10.2018.

Суддя Н.С. Тихонова