Житомирський апеляційний суд
Справа №275/661/15-ц Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л.І.
Категорія 47 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №275/661/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 травня 2018 року, ухвалене головуючим суддею Лівочкою Л.І. у смт. Брусилів

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом та після його уточнення, остаточно просив встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,24 га, розташованою в АДРЕСА_1 між ним та відповідачкою, виділивши йому у користування земельну ділянку площею 0,1290 га (пропорційно належній йому частці в домоволодінні) із загальної площі, закріпленої за даним домоволодінням та залишивши в користуванні ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1144 га (а.с.87). В обґрунтування позовних вимог зазначав, що йому на праві власності, на підставі договору дарування від 10 грудня 2004 року, належить 53/100 частин житлового АДРЕСА_1. Відповідачці ОСОБА_3 належить на праві власності, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, 47/100 частин даного будинку. За вказаним домоволодінням рішенням Брусилівської селищної ради від 12 березня 2014 року закріплено земельну ділянку загальною площею 0,24 га. Оскільки між ним та відповідачкою тривалий час існує спір про порядок користування вказаною земельною ділянкою, тому просив вирішити це питання в судовому порядку.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 травня 2018 рокупозов задоволено частково. Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,24 га, розташованою по АДРЕСА_1, між співвласниками домоволодіння по 1-му варіанту судової земельно-технічної експертизи, виділено ОСОБА_2 у користування земельну ділянку площею 0,1272 га (пропорційно належній частці в домоволодінні) з загальної площі, закріпленої за даним домоволодінням, а ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 0,1144 га.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідачка ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що земельно-технічна експертиза №509/09-2017 від 20.09.2017 не може бути належним та допустимим доказом по справі, оскільки експерт взяв до уваги самочинно збудовані ОСОБА_2 приміщення, і землю під ними визначив як під житлом, побудованим у встановленому законом порядку, а інформація щодо площі житлового будинку, наведена в дослідницькій частині експертизи, є суперечливою.

ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу, з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з'явились будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи. Представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість у інших судових засіданнях, проте доказів на підтвердження цих обставин не надав. З огляду на наведене, апеляційний суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності позивача та його представника в порядку ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1, за яким згідно рішення 48 сесії 6 скликання Брусилівської селищної ради від 12.03.2014 року закріплена земельна ділянка орієнтовною площею 0,24 га (а.с.67).

Так, на підставі договору дарування від 10 грудня 2004 року ОСОБА_2 набув право власності на 53/100 частин вказаного житлового будинку, а ОСОБА_3 належить 47/100 частин житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.09.2008 (а.с.5,12).

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що необхідно встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,24 га, розташованою по АДРЕСА_1 між сторонами, які є співвласниками домоволодіння, виділивши ОСОБА_2 у користування земельну ділянку площею 0,1272 га ( пропорційно належній частці в домоволодінні) та залишити в користуванні ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1128га ( пропорційно належній частці в домоволодінні).

При вирішенні питання про виділ в користування сторонам земельної ділянки, відповідно до їх часток в домоволодінні суд вважав, що необхідно сторонам виділити в користування частки земельної ділянки за варіантом 1( додаток №1) висновку експерта, так як при цьому варіанті не будуть порушені права сторін, частки земельної ділянки кожної із сторін будуть розташовані біля належної їм на праві власності частини домоволодіння.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Частинами другою, четвертою статті 120 ЗК України передбачено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи від 20 вересня 2017 року №509/09-2017, з урахуванням часток співвласників (ОСОБА_2 - 53/100, ОСОБА_3 - 47/100), конфігурації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, її розміру, місця розташування житлового будинку і надвірних будівель, експертом на розгляд суду представлено 4 варіанти порядку користування земельною ділянкою відповідно до часток співвласників. При цьому перший та другий варіанти передбачають встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка закріплена за вказаним житловим будинком, тобто площею 2400,0 кв. м., а третій та четвертий - виходячи із фактичного землекористування - 2434,0 кв. м.(а.с.114-143).

Судом першої інстанції за першим варіантом визначено наступний порядок користування спірною ділянкою: виділено ОСОБА_2 у користування земельну ділянку площею 0,1272 га( пропорційно належній частці в домоволодінні) з загальної площі, закріпленої за даним домоволодінням, яка проходить по точках:

- від точки 17 (кут сполучення головної та лівої межі земельної ділянки) лінія поділу проходить по головній межі земельної ділянки до точки 18, довжина лінії 17-18 23,62 м;

- від точки 18 лінія поділу проходить по головній межі земельної ділянки до точки 19, довжина лінії 18-19 8,19 м;

- від точки 19 лінія поділу проходить по головній межі земельної ділянки до точки 5, довжина лінії 19-5 0,16 м;

- від точки 5 лінія поділу проходить перпендикулярно стіні головного фасаду житлового будинку «А» до точки 6, яка розташована на стіні головного фасаду житлового будинку «А» в точці лінії поділу житлового будинку «А», довжина лінії 5- 6 1,6 м;

- від точки 6 лінія поділу проходить по лінії поділу житлового будинку «А» до точки 7 (кут сполучення стіни тильного та лівого фасаду житлового будинку «А »;

- від точки 7 лінія поділу проходить під кутом 45,0 до точки 8, довжина лінії 7-8 1,41 м;

- від точки 8 лінія поділу проходить паралельно стіни правого фасаду житлового будинку «А» до точки 9, довжина лінії8-9 8,05 м;

- від точки 9 лінія поділу проходить паралельно стіни тильного фасаду житлового будинку «А» до точки 10, довжина лінії 9-10 2,51 м;

- від точки 10 лінія поділу проходить перпендикулярно стіни тильного фасаду житлового будинку «А» до точки 11, довжина лінії 10-11 8,07 м;

- від точки 11 лінія поділу проходить паралельно тильній межі земельної ділянки (відрізок 14-15) до точки 12, довжина лінії 11-12 4,65 м;

- від точки 12 лінія поділу проходить перпендикулярно тильній межі земельної ділянки (відрізок 14-15) до точки 13, яка розташована на тильній межі земельної ділянки, довжина лінії 12-13 7,88 м;

- від точки 13 лінія поділу проходить по тильній межі земельної ділянки до точки 15, довжина лінії 13-15 11,28м;

- від точки 15 лінія поділу проходить по тильній межі земельної ділянки до точки 16 (кут сполучення тильної та лівої межі земельної ділянки), довжина лінії 15-16 15,76 м;

- від точки 16 лінія поділу проходить по лівій межі земельної ділянки до точки 17 (кут сполучення головної та лівої межі земельної ділянки), довжина лінії 16-17 40,1 м.;

та залишено в користуванні ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1144га, яка проходить по точках:

- від точки 1 (кут сполучення тильної та правої межі земельної ділянки) лінія поділу проходить по правій межі земельної ділянки до точки 2 (кут сполучення головної та правої межі земельної ділянки), довжина лінії1-2 41,64 м;

- від точки 2 лінія поділу проходить по головній межі земельної ділянки до точки З, довжина лінії 2-3 12,45 м;

- від точки 3 лінія поділу проходить по головній межі земельної ділянки до точки 4, довжина лінії 3-4 4,13 м;

- від точки 4 лінія поділу проходить по головній межі земельної ділянки до точки 5, довжина лінії 4-5 11,29 м;

- від точки 5 лінія поділу проходить перпендикулярно стіні головного фасаду житлового будинку «А» до точки 6, яка розташована на стіні головного фасаду житлового будинку «А» в точці лінії поділу житлового будинку «А», довжина лінії 5- 6 1,6 м;

- від точки 6 лінія поділу проходить по лінії поділу житлового будинку «А» до точки 7 (кут сполучення стіни тильного та лівого фасаду житлового будинку «А»);

- від точки 7 лінія поділу проходить під кутом 45,0 до точки 8, довжина лінії 7-8 1,41 м;

- від точки 8 лінія поділу проходить паралельно стіни правого фасаду житлового будинку «А» до точки 9, довжина лінії 8-9 8,05 м;

- від точки 9 лінія поділу проходить паралельно стіни тильного фасаду житлового будинку «А» до точки 10, довжина лінії 9-10 2,51 м;

- від точки 10 лінія поділу проходить перпендикулярно стіни тильного фасаду житлового будинку «А» до точки 11, довжина лінії 10-11 8,07 м;

- від точки 11 лінія поділу проходить паралельно тильній межі земельної ділянки (відрізок 14-15) до точки 12, довжина лінії 11-12 4,65 м;

- від точки 12 лінія поділу проходить перпендикулярно тильній межі земельної ділянки (відрізок 14-15) до точки 13, яка розташована на тильній межі земельної ділянки, довжина лінії 12-13 7,88 м;

- від точки 13 лінія поділу проходить по тильній межі земельної ділянки до точки 14, довжина лінії 13-14 4,24 м;

- від точки 14 лінія поділу проходить по тильній межі земельної ділянки до точки 1 (кут сполучення тильної та правої межі земельної ділянки довжина лінії 14-1 27,17 м.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 19 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Наведене стосується також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Абзацом 2 пункту 18-1 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки з переходом права власності на будівлю, переходить і право користування земельною ділянкою. Запропонований судовим експертом порядок користування спірною земельною ділянкою згідно з першим варіантом висновку судової земельно-технічної експертизи від 20.09.2017 року, який не спростований відповідачем, відповідає правам обох сторін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що експерт взяв до уваги самочинно збудовані ОСОБА_2 приміщення, і землю під ними визначив як під житлом, побудованим у встановленому законом порядку, а інформація щодо площі житлового будинку, наведена в дослідницькій частині експертизи, є суперечливою, тому проведена у справі експертиза не може бути належним та допустимим доказом по справі, не спростовують висновків суду та не впливають на правильність вирішення спору.

Визначаючи варіанти встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою, експерт обґрунтовано виходив із вищенаведених норм земельного законодавства, відповідно до яких у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право користування земельною ділянкою визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Запропоновані експертом варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою і в тому числі і обраний судом перший варіант повністю відповідає часткам сторін у домоволодінні - 53/100 та 47/100. При цьому на виділених сторонам у користування земельних ділянках розташовані саме ті житлові і господарські споруди, які перебувають у їх власності і користуванні.

Посилання апелянта на різні площі житлового будинку, які зазначені у експертному висновку, а також самочинність деяких приміщень, які нібито звів ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки частки сторін у домоволодінні, зазначені у правовстановлюючих документах залишились незмінні. Правовий статус самочинного будівництва має правове значення лише у випадку порушення спору про поділ домоволодіння чи встановлення порядку користування ним, а не земельної ділянки.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Рішення суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, арішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 03 травня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений: 24 жовтня 2018 року