Справа № 159/4789/17
Провадження № 2/159/211/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тойкутської сільської ради Ковельського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.12.17 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить право на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1. Батько за життя заповіту не складав. Вона після смерті батька прийняла спадщину, так як постійно поряд з ним проживала, допомагала по господарству, доглядала його. Свідоцтва про право на спадщину вона не отримала через юридичну необізнаність, відсутність консультації з боку відповідача, у первісно наданий строк до нотаріуса із заявою про вступ у спадщину не звернулась. У шестимісячний строк з дня смерті батька вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців немає. Просить позов задовольнити, визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

В судове засідання позивач не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, суду додатково пояснила, що позивач не звернулась до нотаріуса відразу після відкриття спадщини, так як не має юридичної освіти і не знала чинного законодавства. І пізніше в часі вона також не звернулась до нотаріуса ні особисто, ні письмово з тих же причин.

В судове засідання представник відповідача не з»явився, хоча відповідач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову чи відзиву на позов до суду не подав. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності його представника, зазначивши, що позов визнає.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають до задоволення.

За змістом ст. 1 272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1 270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Дійсно, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Однак, як слідує із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 20.04.93 р. Тойкутською сільською Радою Ковельського району Волинської обл., ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тойкуті Ковельського району Волинської обл. у віці 63 років.

Тобто, спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась до 01.01.04 р. і правове регулювання її прийняття здійснювалось на підставі ст. ст. 549, 555 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.).

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.04 р., не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР (ЦК України (в ред. 1963 р.).

Підстав для застосування при вирішенні спору положень ст. 1 272 ЦК України, на яку покликається позивач, немає.

Відповідно, суд вважає, що підстав для прийняття визнання позову відповідачем немає.

Інститут визначення додаткового строку для прийняття спадщини введено в дію з 01.01.04 р. та він застосовується для врегулювання спадкових правовідносин, що виникли після 01.01.04 р.

За змістом ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 р.), спадкоємство здійснюється, у т. ч., за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України (в ред. 1963 р.) часом відкриття спадщини визнається, зокрема, день смерті спадкодавця.

Як слідує із змісту ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, серед інших, в рівних частках, діти (у т. ч. усиновлені).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Крім того, як слідує з копії довідки № 784 від 24.11.17 р., виданої відповідачем, саме позивач з ІНФОРМАЦІЯ_1 (тобто, до спливу відведеного за законом згідно із ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) 6 - ти місячного строку на прийняття спадщини) прийняла спадщину після смерті спадкодавця як дочка останнього, шляхом фактичних дій.

Ст. 550 ЦК України (в ред. 1963 р.) передбачала, що строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Однак, позивач не ставить перед судом питання про продовження строку для прийняття спадщини, а заклала позов про таку вимогу (визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини), яка врегульовується нормою закону, що не може стосуватись та не стосується спірних правовідносин.

Тобто, в даному випадку позивач обрала невірний спосіб захисту свого права та охоронюваного законом інтересу. Позивач також не довела суду факту оспорювання її права на спадкування у встановленому законом порядку (з врахуванням положень ЦК України (в ред. 1963 р.).. Тому суд вбачає, що, виходячи з матеріалів справи, підстав для пред'явлення розглядуваного позову у позивача не було та спір з приводу спадщини відсутній, а позов є безпідставним.

А тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 209, 223, 263 - 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 525, 529, 548, 550, 549 ЦК України (в ред. 1963 р.), ст. ст. 1 223, 1 270, 1 272 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Волинської області як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:І. М. Логвинюк