Справа № 703/2456/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з ОСОБА_2

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 16 березня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Шлюб зареєстрований РАЦС м. Кишинів, актовий запис №125. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2014 року. На даний час шлюб існує формально та подальше збереження сім'ї є недоцільним, відтак вона прийшла до висновку, що їх сім'я розпалася остаточно. В добровільному порядку відповідач не бажає розривати шлюб, в зв'язку з чим вона була вимушена для його розірвання звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_2. в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає позовну заяву ОСОБА_1. обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого РАЦС м. Кишинів Республіки Молдова 16 березня 2013 року, актовий запис №125, ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.6, 7).

Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не наполягає на наданні строку для примирення, відтак суд приходить до обгрунтованого висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Окрім того, відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем та із аналізу норми ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд знаходить можливим розглянути справу по суті та ухвалює рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав третіх осіб.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 82, 142, 200, 247, 263, п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований РАЦС м. Кишинів Республіки Молдова 16 березня 2013 року, актовий запис №125.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінити прізвище на дошлюбне - «ОСОБА_1».

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаюча в квартирі АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 23 липня 2018 року за квитанцією №23287989-1 в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок, тобто в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_1.

Головуючий О.П.Опалинська