Справа № 600/634/18
Справа № 2/600/511/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

24 жовтня 2018 року Козівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорного І.А., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, за участю: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття із реєстрації за місцем проживання.

Позовна заява ОСОБА_2 мотивована тим, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20842262 від 07.11.2008 року, він є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Миру, 24, с. Купчинці, Козівського району Тернопільської області, в якому зареєстрований та фактично проживає. Разом з ним у даному житловому будинку зареєстровані його дочка ОСОБА_4 та внучка ОСОБА_5. Зазначає, що більше десяти років ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у даному будинку не проживають, спільного господарства із позивачем не ведуть, в утриманні будинку участі не беруть. Факт реєстрації відповідачів у даному житловому будинку створює йому перешкоди у користуванні та розпорядженні своєю власністю на власний розсуд.

Посилаючись на викладені обставини позивач просив суд визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться по вул. Миру, 24, с. Купчинці Козівського району та примусово зняти їх з реєстраційного обліку.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2018 року відкрито провадження в указаній справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали з мотивів, наведених у позовній заяві, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві обставинам та просили суд їх задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, повторно до суду не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв та клопотань від останніх не надходило. Відзив на позов суду не подано.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, допитавши свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Миру, 24, с. Купчинці, Козівського району, Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Купчинецької сільської ради № 56 від 16.09.2008 року.

Відповідно до довідки про склад сімї № 336, виданої Купчинецькою сільською радою, Козівського району, Тернопільської області 27.07.2018 року, до складу сімї (зареєстрованих) за адресою: вул. Миру, 24, с. Купчинці, Козівського району, Тернопільської області, входять ОСОБА_2 - власник будинку, ОСОБА_4 - дочка та ОСОБА_5 - внучка.

Факт відсутності відповідачів в житловому будинку за адресою вул. Миру, 24, с. Купчинці, Козівського району, Тернопільської області більше десяти років підтверджується актом обстеження проживання № 34, виданим 27.07.2018 року Купчинецькою сільською радою Козівського району, Тернопільської області та показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які не були спростовані у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожна особа має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом положень частини першої статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК Українського РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до частини першої статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України, за змістом якої члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначаються власником.

Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом не здобуто жодних доказів про поважність причин відсутності відповідачів у спірному приміщенні понад один рік.

За вказаних обставин судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні у житловому будинку, по вул. Миру, 24, с. Купчинці, Козівського району, Тернопільської області понад один рік без поважних на це причин, тому відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України втратили право на користування спірним житлом.

З цих підстав вимоги позивача щодо визнання відповідачів такими, що втратили право на користування зазначеним житлом, є обгрунтованими і їх слід задовольнити.

При вирішенні позову в частині вимог щодо зняття відповідачів з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 3 п. 34 Постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання, тому окрема вимога щодо зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 317, 319, 383, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-284 ЦПК україни, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема житловим будинком, який розташований по вул. Миру, 24, с. Купчинці, Козівського району, Тернопільської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 47662, вул. Миру, 24, с. Купчинці, Козівського району, Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 47662, вул. Миру, 24, с. Купчинці, Козівського району, Тернопільської області, паспорт серія МС 907907.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, 47662, вул. Миру, 24, с. Купчинці, Козівського району, Тернопільської області, свідоцтво про народження серія I-ИД №003872.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2018 року о 17 год. 00 хв.

Суддя І.А. Чорний