Справа №203/2026/18
Провадження №4-с/0203/17/2018
УХВАЛА

13 серпня 2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

у с т а н о в и в:

12 червня 2018 року боржник через свого представника звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, зазначивши в якості заінтересованої особи ПАТ «Державний ощадний банк України». Вимоги боржника обґрунтовано тим, що 05.06.2018 року йому стало відомо про виконавче провадження про стягнення з нього на користь заінтересованої особи коштів. Виконавче провадження здійснюється Центральним відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за наслідками ухваленого судом рішення. Між тим, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження представник боржника зясував, що його було відкрито за заявою іншої особи, ніж та, на користь якої було ухвалено рішення. Про викладене свідчать різні ідентифікаційні номери у виконавчому листі та постанові про відкриття виконавчого провадження. У поданій скарзі боржник просить поновити йому строк звернення до суду із скаргою, визнати неправомірними дії державного виконавця з ухвалення постанови про відкриття виконавчого провадження, визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.а.с. 1 4, 19).

Представник боржника у судовому засіданні підтримав подану скаргу, пояснивши, що на початку червня 2018 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження він зясував, що позивач у справі, у якій було ухвалене рішення, а згодом виданий виконавчий документ, є іншою особою, ніж стягувач, про якого йдеться у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець у суді заперечувала проти задоволення скарги, зазначивши, що і в цивільній справі, і у виконавчому провадженні, у якості стягувача фігурує одна й та сама особа ПАТ «Державний ощадний банк України».

Представник заінтересованої особи у суді також заперечував проти задоволення скарги, пояснивши, що ідентифікаційний номер, зазначений у виконавчому документі, є номером структурного підрозділу, що не має статусу юридичної особи. У постанові про відкриття виконавчого провадження в якості стягувача зазначено ПАТ «Державний ощадний банк України», який виступав у цивільній справі в якості позивача.

Заслухавши пояснення представників сторін, державного виконавця, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження №56492093, суд дійшов висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 15.09.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/6638/13-ц було ухвалене рішення, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість за договором про іпотечний кредит від 28.11.2007 року №754/2 загальною сумою 1 479 930,33 грн., а також компенсацію судових витрат у сумі 3 441,00 грн. (а.с.а.с. 9, 10).

26 вересня 2014 року судом на підставі ухваленого рішення представникові ПАТ «Державний ощадний банк України» було видано виконавчий лист (а.с. 11).

16 травня 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження (а.с. 14).

30 травня 2018 року Центральним відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі вказаного виконавчого листа було відкрите виконавче провадження №56492093 (а.с. 12).

05 червня 2018 року представник боржника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №56492093 (а.с. 17).

Аналіз змісту поданої скарги свідчить про те, що її побудовано на тому доводі, що рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.09.2014 року було ухвалено на користь іншої особи, яка не є стягувачем у виконавчому провадженні, про що свідчать різні ідентифікаційні номери у рішенні та постанові про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 449 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що боржник звернувся до суду зі скаргою без порушення строку, визначеного приведеною нормою, отже підстав для поновлення йому строку звернення до суду немає.

Згідно з пунктами 3, 4 частини 1 статті 4 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VІІІ) у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності).

У відповідності з частинами 1, 2 статті 15 Закону №1404-VІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

За правилами, встановленими частинами 1, 3, 4 статті 16 Закону №1404-VІІІ, сторони можуть реалізувати свої права і обовязки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що позивачем у цивільній справі №203/6638/13-ц виступало ПАТ «Державний ощадний банк України», яке є юридичною особою і має процесуальну правоздатність та дієздатність.

Саме ПАТ «Державний ощадний банк України» було зазначено судом у виконавчому документі у якості стягувача, а згодом державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Іншої особи з найменуванням «ПАТ «Державний ощадний банк України»» Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить, що підтверджується відповідним витягом з нього.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позивач у цивільній справі №203/6638/13-ц та стягувач у виконавчому провадженні №56492093 є однією і тією ж самою особою, яка має ідентифікаційний номер «00032129».

Суд критично ставиться до посилань представника боржника на відмінності в ідентифікаційних номерах стягувача, зазначених у судовому рішенні та виконавчому листі (02759083), постанові про відкриття виконавчого провадження (09305480) та довіреності представника стягувача (00032129), оскільки ідентифікаційні номери «02759083» та «09305480» належать структурним підрозділам ПАТ «Державний ощадний банк України», що не мають статусу юридичних осіб, про що свідчать відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на викладене суд доходить висновку про безпідставність скарги і вважає за необхідне залишити її без задоволення.

Керуючись статтями 258 260, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; 72100, Україна, Запорізька область, місто Приморськ, вулиця Мічуріна, 59) на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Повна ухвала складена 14 серпня 2018 року.

Суддя М.О. Католікян