15.08.2018 Провадження №4-с/311/23/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Гончарової К.Ю., представника скаржника адвоката ОСОБА_1, представника Василівського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби в порядку ст.447 ЦПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області із скаргою на дії державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби в порядку ст.447 ЦПК України. В обґрунтування скарги зазначено, що ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2016 року задоволено подання державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків без вилучення паспортного документа. На даний час ним сплачено всю заборгованість по аліментам за виконавчим листом №2-2319 від 10.09.2004 року, виданим Пролетарським районним судом м.Донецьк про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки з усіх видів доходів, але не менше одного неоподатковуваного податком мінімуму громадян на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 14.07.2004 року. Також ним сплачено неустойку по аліментам за виконавчим листом №2/311/468/2015 від 09.07.2015 року, виданим Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2013 року по 31.10.2014 року в сумі 28028,50 грн. Про сплату заборгованості по вищезазначеним виконавчим листам свідчить лист стягувача на адресу Василівського ВДВС та відповідь Василівського ВДВС від 27.04.2018 року про завершення виконавчого провадження. Інші існуючи виконавчі провадження відкриті відносно боржника ОСОБА_3 не за виконавчими документами виданими судом, і не є підставою для подальшого обмеження боржника у праві виїзду за кордон. 23 березня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Василівського ВДВС із заявою про скасування тимчасового обмеження у виїзді за кордон, оскільки це порушує його право на вільне пересування, проте відповіді не отримав. Не отримавши відповіді, ОСОБА_3 повторно звернувся з заявою про скасування обмеження, на що отримав лист начальника Василівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області від 27 квітня 2018 року про відмову у скасуванні тимчасового обмеження, зазначаючи, що незважаючи на те, що 02 травня 2018 року виконавче провадження за судовим рішенням про стягнення неустойки завершене, а заборгованість по аліментам за судовим рішенням відсутня, у провадженні

виконавчої служби перебувають інші відкриті виконавчі провадження, а тому скасування обмеження не є можливим. 18 травня 2018 року ОСОБА_3 дізнався про неправомірність дій Василівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області, та 25 травня 2018 року подав до Василівського районного суду скаргу на дії посадової особи ДВС, однак 07 червня 2018 року матеріали справи були повернуті судом з ухвалою від 29 травня 2018 року про повернення скарги для належного оформлення. Таким чином, скаржник вважає, що він пропустив встановлений 10-денний строк з поважних причин. ОСОБА_3 просить поновити йому строк на оскарження дій начальника Василівського районного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_7 та зобов`язати начальника Василівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Запорізькій області прийняти постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, встановленого ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2016 року у справі №2-2319/2004, провадження №6/311/65/2016.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_1, яка приймала участь в розгляді справи в режимі відео конференції, скаргу підтримала з наведених у ній підстав.

Представник Василівського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що 16.08.2016 року Василівським районним судом Запорізької області по справі №6/311/65/2016 задоволено подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі України до виконання ним своїх зобовязань по зведеному виконавчому провадженню №40397840. До складу зведеного виконавчого провадження, яке знаходиться в провадженні державного виконавця Василівського РВДВС ГТУЮ в Запорізькій області Юрової А.А. на даний час входять незавершені виконавчі провадження, а саме:

- виконавче провадження за виконавчим листом №2-2319 від 10.09.2004 року, виданим Пролетарським районним судом м.Донецьк про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки з усіх видів доходів, але не менше одного неоподатковуваного податком мінімуму громадян на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 174.07.2004 року. Заборгованість зі сплати аліментів нараховується з 01.01.2018 року;

- виконавче провадження за виконавчим листом №2/311/468/2015 від 09.07.2015 року, виданим Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь державного бюджету Василівського району Запорізької області судового збору в сумі 280,28 грн.;

- виконавче провадження за постановою №0062/11200/15 від 07.04.2015 року, виданою Державною митною службою України про стягнення з ОСОБА_3 на користь бюджету 253563,03 грн.;

- виконавче провадження за постановою №0256/20502/2015 від 01.04.2015 року, виданою Державною фіскальною службою України про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави 8500 грн.;

- виконавче провадження за постановою №0061/11200/15 від 07.04.2015 року, виданою Державною митною службою України про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави 8500 грн.;

- виконавче провадження за постановою №0292/11200/14 від 30.12.2014 року, виданою Запорізькою митницею Міндроходів про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу в розмірі 8500 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 не виконано в повному обсязі зобовязань за зведеним виконавчим провадженням №40397840, у звязку з чим відсутні підстави для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги і заперечення субєкта оскарження, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно і свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також в ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісним з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з положеннями ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон. Громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у тому числі у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2016 року задоволено подання державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків без вилучення паспортного документа.

ОСОБА_4 центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №64/І-225 від 17.01.2017 року боржника поінформовано, що відносно нього в органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України з 21.09.2016 року на виконанні перебуває ухвала Василівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2016 року у цивільній справі №6/311/65/2016 (суддя Степаненко Ю.А.) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання виконавчого документу №2-2319, виданого 10.09.2004 року Пролетарським районним судом м. Донецька про стягнення аліментів на утримання дитини, ухвалена за поданням Василівського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

На даний час боржником сплачено всю заборгованість по аліментам за виконавчим листом №2-2319 від 10.09.2004 року, виданим Пролетарським районним судом м.Донецьк про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки з усіх видів доходів, але не менше одного неоподатковуваного податком мінімуму громадян на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 14.07.2004 року.

Також ним сплачено неустойку по аліментам за виконавчим листом №2/311/468/2015 від 09.07.2015 року, виданим Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2013 року по 31.10.2014 року в сумі 28028,50 грн. Про сплату заборгованості по вищезазначеним виконавчим листам свідчить лист стягувача на адресу Василівського ВДВС та відповідь Василівського ВДВС від 27.04.2018 року про завершення виконавчого провадження.

Отже, станом на сьогодні підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за межі України згідно зі ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» відсутні.

Представник скаржника ОСОБА_3 звертався із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон до Василівського РВДВС ГТУЮ в Запорізькій області.

Згідно відповіді Василівського РВДВС ГТУЮ в Запорізькій області за вих. №9683/6 від 27.04.2018 року повідомлено про наявність в зведеному виконавчому провадженні інших невиконаних виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_3

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення - виконавчого документа, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

ЦПК України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України».

Особа, яка вважає, що її права порушені в зв'язку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На це звертали увагу Верховний Суду України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення від 01.02.2013 року), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015 року), зазначивши, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. У разі врегулювання боргових зобов'язань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду

особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Відповідно до п.4 Розділу XІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про:

закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;

скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

Проте, Василівський районний відділ ДВС не вчинив дії, повязані зі скасуванням тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України при погашенні заборгованості зі сплати періодичних платежів, чим порушив права ОСОБА_3

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Порушені права скаржника ОСОБА_3 необхідно поновити шляхом зобов'язання Василівського районного відділі державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Запорізькій області вчинити відповідні дії щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, встановленого ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2016 року у справі №2-2319/2004, провадження №6/311/65/2016.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 354, 355, 441, 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити строк на оскарження дій начальника Василівського районного відділу ДВС ГТУЮ ОСОБА_7

Скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби в порядку ст.447 ЦПК України задовольнити.

Зобов`язати Василівський районний відділ державної виконавчої служби ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Запорізькій області вчинити відповідні дії щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, встановленого ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2016 року у справі №2-2319/2004, провадження №6/311/65/2016.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК

України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений і підписаний 20 серпня 2018 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8