Справа № 196/1418/18
№ провадження 2/196/558/2018
23 жовтня 2018 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Зубій А.В.
секретаря Дорошенко В.В.,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, про визнання права власності,
На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що 17 липня 2008 року помер її батько - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на вищевказану спадкову земельну ділянку.
18.08.2010 року померла дружина ОСОБА_2 та її мати - ОСОБА_3, з якою її батько розлучився 02.03.1983 року.
11.03.2009 року після її звернення до державного нотаріуса із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_2, нотаріусом було відмовлено у його видачі у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Проте, відповідно до довідки Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області вона на час відкриття спадщини постійно проживала зі своїм батьком ОСОБА_2 в с.Могилів по вул.Чкалова, 50 Царичанського району Дніпропетровської області, без реєстрації. За таких обставин вважає, що вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, вона не заявила про відмову від неї.
Стверджує, що на даний час вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька.
У зв'язку з відмовою нотаріуса в оформленні їй права на спадщину вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.
У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та її адвокат ОСОБА_4 не з'явилися. Надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився. Від сільського голови Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, позов визнають у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).
У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Суд, перевіривши справу, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого 17 липня 2008 року батька - ОСОБА_2; інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, не має; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли.
Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261 Цивільного кодексу України.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Прийняти визнання відповідачем позову.
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.
Суддя А.В. ЗУБІЙ