Справа № 515/486/18
Провадження № 2/515/929/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

позивача ОСОБА_1

відповідача 1 ОСОБА_2

представника відповідача 2 Волос О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «СІВ- Сер- віс»

про визнання договорів купівлі-продажу автомобілів удаваними,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 пред'явив до суду позов, в якому просив визнати удаваними договори купівлі- продажу № 6425/18/000976 та № 6425/18/000977, укладених 27.02.2018 р. між Товариством з обме- женою відповідальністю «СІВ-Сервіс» (далі - ТОВ «СІВ-СЕРВІС») та ним і ОСОБА_2, посила- ючись на таке. Йому на праві власності належав автомобіль марки FIAT SCUDO пасажирський-в, 2002 р. випуску, червоного кольору, кузов НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_1, а від- повідачу ОСОБА_2 належав автомобіль марки DAEWOO NUBIRA, 1998 р. випуску, сірого ко- льору, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3. 27 лютого 2018 року у м. Чорноморськ Одеської області ними досягнуто домовленість про обмін належними їм автомобіля- ми без доплати, оскільки визначена ними за домовленістю вартість автомобілів була приблизно рі- вна. З метою укладення договору міни вони звернулись до ТОВ «СІВ-Сервіс», з яким ними було укладено договори комісії, а потім підписані договори про обмін автомобілями. За домовленістю сторін вартість належного йому автомобіля була визначена у сумі 35000 грн., а ОСОБА_2 у сумі 37000 грн. У березні 2017 року у МРЕВ йому було надано копії договорів, за якими відбулась міна автомобілів, однак це виявились: договір купівлі продажу автомобіля марки DAEWOO NUBIRA, 1998 р. випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3, за № 6425/18/000976 укладений 27.02.2018 р. між ним та ТОВ «СІВ-СЕРВІС», та договір купівлі продажу автомобіля марки FIAT SCUDO пасажирський-в, 2002 р. випуску, червоного кольору, ку- зов НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_1, за 6425/18/000977 укладений 27.02.2018 р. між ОСОБА_2 та ТОВ «СІВ-СЕРВІС». Вказував на те, що при укладанні вищевказаних догово- рів купівлі-продажу його з ОСОБА_2 воля була спрямована на укладання договору міни тран- спортних засобів, тому між ними та відповідачем 2 відбулися удавані правочини.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив справу розглянути за його ві- дсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач 1 у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за йо- го відсутності, позовні вимоги визнав, відзив на позовну заяву не подав.

Представник відповідача 2 - директор ТОВ «СІВ-СЕРВІС» Волос О.Ю. - у судове засідання не з'явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги не визнала, відзиву на позовну заяву не подала. До заяви про розгляд справи за її відсутності заз- начений представник відповідача 2 додала документи, які просила долучити до матеріалів справи.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності із ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з оглядом на наступне.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

Як вбачається з копій договорів комісії за № 6425/18/000976 та № 6425/18000977, укладених 27. 02.2018 р. між ТОВ «СІВ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с.5,6,9,10,32,37), ТОВ «СІВ-СЕРВІС», як комісіонер, зобов'язалось за дорученнями ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за ко- місійну плату, вчинити від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортних засобів: FIAT SCUDO пасажирський-в, 2002 р. випуску, червоного кольору, кузов НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_1, та DAEWOO NUBIRA, 1998 р. випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3.

Судом встановлено, що 27 лютого 2018 року на підставі договору купівлі-продажу транспорт- ного засобу № 6425/18/000976, укладеного між ТОВ «СІВ-СЕРВІС» та ОСОБА_1, останній придбав автомобіль марки DAEWOO NUBIRA, 1998 р. випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3, за 37000 грн.(а.с.9-10,31), та на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6425/18/000977, укладеного між ТОВ «СІВ-СЕРВІС» та ОСОБА_2, останній придбав автомобіль марки FIAT SCUDO пасажирський-в, 2002 р. випус- ку, червоного кольору, кузов НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_1, за 35000 грн. (а.с. 36).

Згідно ст.665 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинен- ня цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірною вольовою дією. Правова ціль, заради якої учасники цивільних відносин вчиняють правочини, є їх підставою, наприклад набуття права власності на майно або користування ним, тощо.

За змістом ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України, зокрема, відповідно до ч.5 згаданої норми закону, правочин має бути спрямований на ре- альне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

27 лютого 2018 року проведено огляд транспортних засобів: FIAT SCUDO пасажирський-в, 2002 р. випуску, червоного кольору, кузов НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_1 - вла- сник ОСОБА_1, визначена вартість т/з складає 35000 грн.; DAEWOO NUBIRA, 1998 р. випус- ку, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_3, власник ОСОБА_2, визначена вартість т/з складає 37000 грн., про що були складені акти огляду реалізова- ного транспортного засобу № 6425/18/000977 та № 6425/18/000976 (а.с.7,33,38).

Тобто транспортні засоби до укладання договорів купівлі-продажу № 6425/18/000976 та № 642 5/18/000977 від 27 лютого 2018 року, дійсно належали: FIAT SCUDO, номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1, DAEWOO NUBIRA, номерний знак НОМЕР_3 - ОСОБА_2

З копій заяв, складених власноручно заявниками, адресованих директору ТОВ «СІВ-СЕРВІС» 27.02.2018 р. (а.с.35,40), видно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продали належні їм автомобілі.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 (а.с.15), власником ав- томобілю марки DAEWOO NUBIRA, 1998 р. випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 є ОСОБА_1

Відповідно до приписів ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що право- чин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду ци- вільних справ про визнання правочинів недійсними», роз'яснено, що за удаваним правочином сто- рони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовід- носини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Тобто, за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально офор- млюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін вини- кають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст.235 ЦК України має виз- нати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регу- люють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого право- чину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. А тому такий правочин може бути визнаний судом недійсним лише у тому разі, коли буде встановлено, що правочин, який сторони насправді вчинили, не від- повідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів вчинення іншого правочину між ним та відповідачем, який вони насправді вчинили, що воля обох сторін правочину була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин ніж ті, що виникли між сторонами в результаті укладення оспорюваного договору купівлі-продажу.

За змістом ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наяв- ність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Ко- дексом.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Проте, позивачем не надано суду необхідних та достатніх об'єктивних доказів, на підставі яких можливо задоволення його позовних вимог, а судом їх не добуто.

За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 202, 235, 368, 665 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Това- риства з обмеженою відповідальністю «СІВ-Сервіс» про визнання договорів купівлі-продажу авто- мобілів удаваними

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провад- ження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко