Справа № 136/1777/17
провадження № 2/136/76/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" січня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку по спадщині за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 12.04.2017 року помер ОСОБА_3, який на випадок своєї смерті склав на імя позивача та відповідача особисте розпорядження (заповіт), яким заповів усе належне йому майно в рівних частках. До складу спадкової маси увійшов житловий будинок, що розташований в с. Щаслива по вул. Миру (раніше вул. Фрунзе), 87, Липовецького району Вінницької області. Сторони спадщину прийняли шляхом подачі заяви про прийняття спадщини на протязі встановленого законодавством строку нотаріусу, однак у видачі нотаріального акту на житловий будинок нотаріус відмовив, мотивуючи тим, що даний будинок належить до суспільної групи колгоспний двір, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, тому встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю нотаріусу не представляється можливим, що стало підставою для звернення до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не зявились, проте надали суду заяву, в якій позов підтримали та просили розглянути справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не зявилась, в заяві, яку адресувала суду вказала про визнання позову та просила справу розглянути без її участі.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні на підставі наявних у суду матеріалів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

В позові позивач просив суд про витребування доказів, а саме: матеріалів спадкової справи до майна померлих: 02.11.2009 ОСОБА_5 та 12.04.2017 ОСОБА_3, які були витребувані судом.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку та визначившись із змістом спірних правовідносин, встановив, що 12.04.2017 року помер ОСОБА_3 (а.с. 5), який на випадок своєї смерті склав особисте розпорядження (заповіт, а.с. 7) на імя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, яким заповів усе належне йому рухоме і нерухоме майно в рівних частках. Вказаний заповіт не змінений і не скасований.

До складу спадщини увійшла частка в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Щаслива, вул. Фрунзе (перейменовано на "Миру"), 87, яке згідно Свідоцтва про право особистої приватної власності на домоволодіння (а.с. 11) належало до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_3.

З матеріалів Спадкової справи № 108/2017 слідує, що після смерті ОСОБА_3 спадщину за заповітом прийняли сторони, подавши нотаріусу заяви відповідного змісту в межах визначеного законодавцем строку. Інші спадкоємці за матеріалами справи відсутні.

Наведене свідчить, що сторони є спадкоємцями майна в рівних частка, які спадщину прийняли.

Постановою приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу від 26.10.2017 за №655/02-31 позивачеві відмовлено у видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Така відмова мотивована тим, що будинок належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється нотаріусу можливим.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Судом встановлено, що 07.03.1989 року Щасливецька сільська Рада народних депутатів видала на імя ОСОБА_3 (голови господарства) Свідоцтво про право особистої приватної власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Щаслива, вул. Миру, 87, що відносилося до суспільної групи господарств "колгоспний двір".

Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") головою колгоспного двору був ОСОБА_3, а його членом ОСОБА_5 (а.с. 8).

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР).

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що кожному із членів колгоспного двору належало по ? частці домоволодіння, в тому числі і ОСОБА_3, який був головою двору.

Після смерті ОСОБА_5, яка померла 02.11.2009 року, спадщину за законом прийняв її чоловік ОСОБА_3, який за життя не оформив спадкових прав, що доведено матеріалами спадкової справи. Інші спадкоємці від свої часток відмовились у визначеному законодавцем порядку, подавши заяви відповідного змісту нотаріусу.

Наведене свідчить, що ОСОБА_3 на день смерті був одноосібним власником домоволодіння № 87 по вулиці Миру в с. Щаслива, Липовецького району, Вінницької області.

Зібрані у справі докази вказують на те, що після смерті спадкодавця сторони успадкували кожен по ? частці домоволодіння.

За таких обставин та у контексті приведених вище правових норм, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, наявність порушених прав позивача є очевидним, а визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; паспорт серія АВ № 600965 виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 02.09.2004; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частки житлового будинку, загальною площею 66,3 кв.м., житловою площею 16,3 кв.м., який розташований в с. Щаслива, Липовецького району, Вінницької області, по вулиці Фрунзе (зараз вул. Миру), після смерті ОСОБА_3, який помер 12.04.2017 в селі Щаслива, Липовецького району, Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Т. Кривенко