Провадження № 2/234/3173/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Сторчай А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (далі ТОВ «НВП «КЗЕМ») про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 12482,20 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 30.03.2018 року, відповідно до наказу №13у, він був звільнений з ТОВ «НВП «КЗЕМ» за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. У порушення вимог ч.1 ст.47 КЗпП України, при звільненні позивачу не виплачена заробітна плата за січень 2018 року 4500,00 грн., лютий 2018 року 4959,37 грн. та березень 2018 року 3922,83 грн., що разом становить 12482,20 грн., які відповідач в добровільному порядку виплатити відмовляється.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не зявилися. Представником надана суду письмова заява, в якій він просить задовольнити позовні вимоги, стягнути заборгованість по заробітній платі та розглянути справу без його участі.

Відповідач, належним чином повідомлений про судове засідання, повторно не забезпечив явку свого представника, не повідомивши суд про причину неявки, що відповідно до ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності відповідача. У наданому суду відзиві на позовну заяву відповідач заначив, що ОСОБА_1 з 01.04.2015 року працював у ТОВ «НВП «КЗЕМ» на посаді інженера в бюро маркетингу, з 20.05.2015 року його було переведено на посаду начальника бюро матеріально-технічного постачання. 27.02.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про надання щорічної відпустки з 28.02.2018 року по 30.03.2018 року, з подальшим звільненням у останній день відпустки. Наказом №13у від 30.03.2018 року ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням, 30.03.2018 року він отримав у відділі кадрів трудову книжку. Станом на 14.08.2018 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1, згідно довідки №4 від 13.08.2018 року, становить 10048,17 грн.. Відповідач заперечував проти попереднього розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., у звязку з ненаданням доказів витрат по сплаті на правничу допомогу.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом №3к від 01.04.2015 року ОСОБА_1 прийнято інженером в бюро маркетингу з 01.04.2015 року в ТОВ «НВП «КЗЕМ».

20.05.2015 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника бюро матеріально-технічного постачання.

Наказом №13у від 30.03.2018 року ОСОБА_1 звільнено з 30.03.2018 року за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України.

Згідно довідки ТОВ «НВП «КЗЕМ» від 13.08.2018 року №04 доход ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 30.03.2018 року становить - 12482,20 грн., зокрема січень 4500,00 грн., лютий 4059,37 грн., березень 3922,83 грн., утримання за даний період склали 2434,03 грн., а всього сума до виплати становить - 10048,17 грн..

З індивідуальної відомості про застраховану особу Пенсійного фонду України за формою ОК-7 вбачається, що сума заробітку ОСОБА_1, з якої сплачено єдиний внесок становить: за січень 2018 року - 4500,00 грн., за лютий 2018 року 4059,37 грн., за березень 2018 року 1500,00грн., всього 12482,20 грн..

Тобто відповідачем підтверджено, і не заперечується у відзиві на позовну заяву, що перед ОСОБА_1 мається заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2018 року по 30.03.2018 року у сумі 12482,20 грн., яка з урахуванням податку та інших обовязкових платежів, згідно довідки, становить 10048,17 грн..

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до частини шостої тієї ж статті своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Частиною 1 статті 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Крім того судом враховується, що згідно із підпунктом 164.2.1 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до підпункту 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України, податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст.167 цього Кодексу.

Таким чином, роботодавець має виконати функції податкового агента щодо нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу у вигляді заробітної плати.

Відповідно до абзацу 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Враховуючи те, що сума нарахованої, але невиплаченої заробітної плати ОСОБА_1 з боку ТОВ «НВП «КЗЕМ» за період з 01.01.2018 року по 30.03.2018 року становить 12482,20 грн., розмір цієї суми підтверджено відповідачем, спору з приводу розміру цієї суми між сторонами немає, то дана сума підлягає стягненню з відповідача, з утриманням з цієї суми обовязкових податків та зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задовольняється у повному обсязі, то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 1762,00 грн..

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (, місцезнаходження: м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 10-В) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) заборгованість по заробітній платі у сумі 12482 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 20 копійок, з утриманням з цієї суми обовязкових податків та зборів.

Стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць, а саме заробітної плати за січень 2018 року допустити до негайного виконання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (, місцезнаходження: м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 10-В) на користь держави судовий збір у розмірі 1762,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3