Справа № 569/9429/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi головуючої суддi Панас О.В.

при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засiданнi в загальному порядку у мiстi Рiвне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.06.2013 р. уклала шлюб з ОСОБА_3, який був зареєстрований Степанською селищною радою, актовий запис № 18.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В сім'ї часто виникали непорозуміння, конфлікти.

З 03.11.2015р. припинили подружні відносини .

Позивачка втратила почуття поваги і любові до відповідача, сім'я існує лише формально. Шлюб остаточно розпався і подальше примирення неможливе. Спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Подальше збереження сім'ї є неможливим та суперечить її інтересам.

До початку підготовчого судового засідання позивачка ОСОБА_2 подала заяву з проханням провести судове засідання у її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до початку підготовчого судового засідання подав письмову заяву згідно якої позовні вимоги визнав та не заперечила проти їх задоволення та розгляду справи у його відсутність.

Дослідивши надані докази, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Визнання відповідачем ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пред"явленого до нього позову дає право суду в підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення.

За приписами ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно із ст.. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.06.2013 р. Степанською селищною радою, актовий запис № 18.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство з 03.11.2015 року. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та неповнолітньої дитини, яка відповідно до ст.. 160 СК залишається на проживанні з матір'ю.

На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, 160 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, задовольнити. Шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 24.06.2013 р. Степанською селищною радою, актовий запис № 18, розірвати.

Неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, проживає: АДРЕСА_1, реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3 , проживає: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2, виданий 07.02.2002р. Сарненським РВ УМВС України.

Повне рішення виготовлене - 16.08.2018 р.

Суддя: О.В.Панас