Ухвала

Іменем України

10 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 454/1217/14-ц

провадження № 61-43401ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Фермерське господарство «Бурка В. В.»,

представник позивача - Бурка ВалерійВолодимирович,

відповідач - Апеляційний суд Львівської області,

розглянув касаційну скаргу представника Фермерського господарства «Бурка В. В.» - Бурки Валерія Володимировича на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 28 грудня 2017 року у складі судді Фарина Л. Ю. та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Шимківа С. С., Боймиструка С. В., Ковальчук Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Фермерське господарство «Бурка В. В.» (далі - ФГ «Бурка В. В.») звернулося до суду із позовом до Апеляційного суду Львівської області про відшкодування шкоди.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року у відкритті провадження у справі за позовом ФГ «Бурка В. В.» відмовлено.

У квітні 2017 року ФГ «Бурка В. В.» звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року.

Заява мотивована тим, що постановою Верховного суду України від 01 березня 2017 року № 6-3139цс16 встановлено, що «належним відповідачем у таких справах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя».

Ці обставини спростовують факти, які були покладені в основу ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року, якою встановлено, що «розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є по суті оскарження процесуальних дій суддів (судді), пов'язаних з розглядом справи нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено і відповідно у відкритті провадження в даному випадку слід відмовити».

Вказані обставини, встановлені постановою Верховного суду України від 01 березня 2017 року № 6-3139цс16 впливають на законність ухваленого без їх врахування судового рішення.

Таким чином, ФГ «Бурка В. В.» просило суд скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року; на підставі статті 33 ЦПК України замінити відповідача на Державу Україна в особі Державної казначейської служби Україна; прийняти рішення яким стягнути з Держави Україна в особі Державного казначейства України на свою користь кошти в сумі 1 500 000 грн на відшкодування майнової шкоди, 4 000 000 грн - на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 28 грудня 2017 року провадження у справі за заявою ФГ «Бурка В. В.» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року закрито.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2018 року ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 28 грудня 2017 року змінено, шляхом доповнення її резолютивної части абзацом такого змісту: «У прийнятті заяви ФГ «Бурка В. В.» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ФГ «Бурка В. В.» до Апеляційного суду Львівської області про відшкодування шкоди відмовити». У решті ухвала районного суду залишена без змін.

21 серпня 2018 року представником ФГ «Бурка В. В.» - Буркою В. В. подано до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 28 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2018 року, у якій просить скасувати вказані судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили .

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв'язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Закриваючи провадження у справі за заявою ФГ «Бурка В. В.» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що ухвала про відмову у відкритті провадження у справі не є судовим рішенням (ухвалою) яким закінчено розгляд справи, тому не може бути об'єктом перегляду за нововиявленими обставинами, відповідно до змісту норми частини першої статті 423 ЦПК України.

Змінюючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що у випадку звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об'єктом перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами суддя постановляє ухвалу про відмову у прийнятті такої заяви.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що судами порушено норми процесуального права і неправильно застосовано норми матеріального права.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою Фермерського господарства «Бурка В. В.» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 29 квітня 2014 року у справі за позовом Фермерського господарства «Бурка В. В.» до Апеляційного суду Львівської області про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою Фермерського господарства «Бурка В. В.» на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 28 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 09 серпня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик
рррл