Провадження № 2/185/33/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А., позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 Державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ

09 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 Державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно, який 05 вересня 2018 року уточнив, та відповідно до якого просив суд:

1.Визнати недійсним рішення Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 197 від 03 жовтня 2012 року, «Про оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, яким оформив право власності за ОСОБА_3, без врахування права спільної часткової власності її колишнього чоловіка ОСОБА_8, на дане нерухоме майно;

2.Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Богуславською сільською радою 12.11.2012 року, на імя ОСОБА_3, на житловий будинок № 102 по вул. Карла Маркса, у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області, на підставі рішення Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 197 від 03 жовтня 2012 року, «Про оформлення права власності на обєкти нерухомого майна», яким було посвідчено право власності за ОСОБА_3, без врахування права спільної часткової власності її колишнього чоловіка ОСОБА_8, на дане нерухоме майно;

3.Визнати, що при придбанні квартири АДРЕСА_1 за договором купівлі продажу укладеного 08 серпня 1998 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 та посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10, та зареєстровано в реєстрі за № 1275, у ОСОБА_8, виникло право спільної часткової власності на 1/2 частку цієї квартири;

4.Визнати частково недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 вчинений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11, та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_12 Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 708, в частині дарування ОСОБА_3 1/2 частки, що належала колишньому чоловіку ОСОБА_8 без його на то згоди;

5.Витребувати на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8;

6.Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку № 102 по вул. Карла Маркса, (зараз вул. Центральна) у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області;

7.Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки для обслуговування будинку та господарських споруд на якій розташовано домоволодіння по вул. Карла Маркса, (зараз вул. Центральна) 102, у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області;

8.Стягнути судові витрати по справі.

В обґрунтування позову він зазначив, що 23.06.2010 року, помер ОСОБА_8. 08 червня 2007 року ОСОБА_8 склав заповіт, відповідно до якого заповідав все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося йому, а також ОСОБА_13, ОСОБА_14. При прийнятті спадщини ОСОБА_13 та ОСОБА_14, відмовилися від її прийняття на його користь. Тому він залишився єдиним спадкоємцем ОСОБА_8. При житті ОСОБА_8 та ОСОБА_3 30 квітня 1961 року уклали шлюб. У шлюбі вони знаходились з 30.04.1961 року по 13.12.2002 року. Під час шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_3 побудували нерухоме майно - домоволодіння за адресою вул. Карла Маркса, 102, у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області. Крім того, 08.08.1998 року ОСОБА_3, в період шлюбу з ОСОБА_8, була придбана квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу. Крім того, ОСОБА_3, коли він почав оформлювати спадщину ОСОБА_8, 18 липня 2015 року подарувала спірну квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_11. Він звертався до Другої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори, для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме: на ? частину житлового будинку за адресою: вул. Карла Маркса, 102, у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області, та на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, проте мені нотаріальною конторою було відмовлено у видачі вищезазначеного свідоцтва, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Він неодноразово звертався із заявою до Богуславської сільської рада Павлоградського району Дніпропетровської області, про оформлення права власності на житловий будинок за адресою вул. Карла Маркса, 102, у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області, і сповіщав їх, що має від ОСОБА_8 заповіт, є його спадкоємцем, проте Богуславська сільська рада оформила право власності лише на ОСОБА_3 не зясувавши, чи є інші співвласники цього домоволодіння. Вважає що відповідач порушила його права також в частині того, що вчинила договір дарування житлової квартири АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_11, без волевиявлення (згоди) другого співвласника.

Позивач та її представник, в судовому засіданні уточнений позов підтримали у повному обсязі та просили його повністю задовільнити.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, та просила суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, та просила суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_6 в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. Письмовий відзив на позов не надав.

Представник третьої особи в судове засідання повторно не з'явився, проте на адресу суду від нього надійшла заява, відповідно до якої останній просив суд розглядати справи за їх відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, заяву від представника третьої особи, вислухавши пояснення позивач та її представника, представника ОСОБА_3, представника Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що померлий - спадкодавець гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували у шлюбних відносинах з 30.04.1961 року по 13.12.2002 року, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу(арк.с.9 Т.1.), та свідоцтва про розірвання шлюбу(арк.с.51 Т.1.). У період шлюбних відносин гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_3 зруйнувавши будинок який знаходився в с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області та складався в цілому з одного будинку, критого соломою з двох кімнат, сарай критий соломою, який був 17.04.1963 року подарований батьком гр. ОСОБА_3М.(арк.с.49 Т.1.), збудувавши новий будинок № 102 за адресою: вул. ОСОБА_15(зараз вул. Центральна), у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області, та розпочали його використовувати для особистих потреб(арк.с.7 Т.1.), та ввівши його відповідно до чинного законодавства України у експлуатацію лише 05.02.2001 року, що підтверджується копіями рішення суду від 13.01.2006 року(арк.с.7 Т.1.), рішення суду від 10.09.2007 року(арк.с.44-45 Т.1.), рішенням апеляційного суду від 18.03.2008 року(арк.с.42-43 Т.1.), свідоцтва про право власності(арк.с.48 Т.1.), та технічного паспорту на житловий будинок(арк.с.4-6 Т.2). Також судом встановлено, що у період шлюбних відносин гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_3, остання 08.08.1998 року купила квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого нотаріусом, та зареєструвала на себе право власності на цю квартиру, що підтверджується копіями договору купівлі-продажу(арк.с.85 Т.1.), довідки КП Павлоградське МБТІ(арк.с.84 Т.1.), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно(арк.с.83 Т.1.). Гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 23.06.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(арк.с.12 Т.1.). Позивач є спадкоємцем за заповітом майна, що належить спадкодавцю гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1(арк.с.10-11 Т.1.), та позивач прийняв спадщину за заповітом, а інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини за заповітом від гр. ОСОБА_8 на користь позивача, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом(арк.с.15 Т.1.), та те що позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом Другої ОСОБА_7 нотаріальної контори, а саме: видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири АДРЕСА_1, та на житловий будинок № 102 за адресою: вул. ОСОБА_15(зараз вул. Центральна), у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене спадкове майно, що підтверджується копіями постанов нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії(арк.с.13-14 Т.1.).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки судом встановлено, що майно, набуте подружжям, а саме гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_8 за час їх шлюбу у період з 30.04.1961 року по 13.12.2002 року, належить їм, як дружині та чоловікові відповідно, на праві спільної сумісної власності, а оскільки судом встановлено, що відповідач гр. ОСОБА_3 у вищезазначений період перебуваючи у шлюбних відносинах з гр. ОСОБА_8, набула у власність від свого батька 17.04.1963 року будинок який знаходився в с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області та складався в цілому з одного будинку, критого соломою з двох кімнат, сарай критий соломою, який разом зі своїм чоловіком гр. ОСОБА_8 його зруйнували, та на його місці побудували разом житловий будинок № 102 за адресою: вул. ОСОБА_15(зараз вул. Центральна), у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області, та ввели його в експлуатацію 05.02.2001 року, що вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок(арк.с.4-6 Т.2), а право власності на цей будинок та землю на його обслуговування оформлено на гр. ОСОБА_3 відповідно до рішення Богуславської сільської ради(арк.с.2 Т.2), та видано свідоцтво про право власності на гр. ОСОБА_3М.(арк.с.48 Т.1.), та акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування будинку(арк.с.46 Т.1.), окрім цього гр. ОСОБА_3 перебуваючи у шлюбі з гр. ОСОБА_8 придбала у гр. ОСОБА_9 08.08.1998 року у власність квартиру АДРЕСА_1, та зареєструвала право власності на себе, та після смерті гр. ОСОБА_8 подарувала гр. ОСОБА_6, тому суд вважає, за встановлене те, що гр. ОСОБА_8 відповідно до положень ст.ст. 60-70 СК України, ст. 368 ЦК України, належали на праві спільної сумісної власності у розмірі ? частина нерухомого майна, а саме: житлового будинку № 102 за адресою: вул. ОСОБА_15(зараз вул. Центральна), у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області, та землі для його обслуговування, та квартири АДРЕСА_1, а також склавши заповіт на позивача, він реалізував своє право передбачене ч. 2 ст. 67 СК України, на складення заповіту на свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя до її визначення та виділу в натурі, що підтверджується заповітом на все майно яке йому належить на позивача, та нотаріальними відмовами від отримання спадку інших спадкоємців, а тому суд вважає за потрібне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 67 СК України, гр. ОСОБА_8 реалізувала своє право на розпорядження лише своєї частини нерухомого майна, яке їй належить на праві спільної сумісної власності подружжя, при укладенні договору дарування квартири, а тобто ? частини квартири АДРЕСА_1, вона подарувала гр. ОСОБА_6, а інша частина буде вирішуватися спадкоємцями її чоловіка гр. ОСОБА_8 Позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку № 102 за адресою: вул. ОСОБА_15(зараз вул. Центральна), у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області, та землі для його обслуговування, та квартири АДРЕСА_1, які належали гр. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки останній реалізував своє право на складення заповіту, відповідно до якого його майно переходить у власність гр. ОСОБА_1, який має право реалізувати свої спадкові права на отримання у власність вищезазначеного майна. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд приходить до висновку про покладення судових витрат по сплаті судового збору позивачем на відповідачів пропорційно кількості відповідачів.

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 Державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати частково недійсним рішення Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області №197 від 03 жовтня 2012 року, "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна", яким оформлено право власності за ОСОБА_3, без врахування права спільної сумісної власності її колишнього чоловіка ОСОБА_8, на дане нерухоме майно, в частині 1/2 часки, яка належить ОСОБА_8.

Визнати частково недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Богуславською сільською радою 12.11.2012 року, на ім'я ОСОБА_3, на житловий будинок №102 по вул. Карла Маркса, у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області, на підставі рішення Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 197 від 03 жовтня 2012 року «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна», яким було посвідчено право власності за ОСОБА_3, без врахування права спільної сумісної власності її колишнього чоловіка ОСОБА_8 на дане нерухоме майно, в частині 1/2 часки, яка належить ОСОБА_8.

Визнати, що при придбанні квартири АДРЕСА_4 за договором купівлі продажу, якій укладено 08 серпня 1998 року між ОСОБА_16 і ОСОБА_3 та посвідчено приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстровано в реєстрі за №1275, у ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_3) виникло право спільної сумісної власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4.

Визнати частково недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_4 вчинений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_11, та посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_12, зареєстрований в реєстрі за №708, в частині дарування ОСОБА_3 1/2 частки, що належала колишньому чоловіку ОСОБА_8, без його згоди.

Витребувати 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, померлого 01 липня 2010 року.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4) право власності на 1/2 частину житлового будинку №102 по вулиці Карла Маркса, (на теперішній час вулиця Центральна) у с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4) витрати на судовий збір в сумі 162.40 гривень.

Стягнути з Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4) витрати на судовий збір в сумі 162.40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4) витрати на судовий збір в сумі 162.40 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Виконавчого комітету Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 Державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 21 листопада 2018 року.

Суддя: ОСОБА_17