Справа № 185/5585/17
Провадження № 2/185/287/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 жовтня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, її представника адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Павлограда цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ - 15" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної працівником під час виконання трудових обов'язків

В С Т А Н О В И В

27 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної працівником під час виконання трудових обов'язків, та в якому просив суд стягнути з відповідача на їх користь матеріальну шкоду в сумі 42850,58 грн., завдану нею під час виконання трудових обовязків, та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 29 грудня 2016 р. по 24 травня 2017 р. ОСОБА_2 працювала у товаристві з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» на посаді заступника керуючого магазину «Продукти № 15» у м. Дніпро, вулиця Камчатська, 2. 29 грудня 2016 року, між ТОВ «ОПТТОРГ-15» і ОСОБА_2 укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 20 березня 2017 р. відповідач прийняла товар в маркет (склад) Магазину № 15 по вул. Камчатська, буд. 2 у м. Павлоград на загальну суму 210959,17 грн. 14 травня 2017 р. було проведено комісійну позапланову інвентаризацію товару в магазині «Продукти № 15», під час проведення якої виявлено нестачу підзвітного їй товару (товарно-матеріальних цінностей) на суму 42850,58 грн. Причини нестачі ОСОБА_2 пояснити не змогла.

Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму матеріальну шкоди, завдану нею під час виконання трудових обовязків та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні просив суд задовільнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні просили суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, відзив на позов, відповідь на відзив, пояснення представника позивача, пояснення відповідача та її представника, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Згідно ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 4 розділу 1 Переліку посад і робіт, заміщаються та виконуються працівниками з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися типові договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, затверджений постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС №447/24 від 28.12.1977 року, до таких посад відносяться «Заведующие (директора при отсутствии заведующих отделами и секций) магазинами и их заместители; заведующие скупочных пунктов; заведующие товарными секциями (отделами), отделами заказов магазинов и их заместители; начальники цехов и участков предприятий торговли и их заместители.».

Відповідно до абзаців 3 та 5 розділу 2 Переліку посад і робіт, заміщаються та виконуються працівниками з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися типові договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, затверджений постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС №447/24 від 28.12.1977 року, до таких робот відноситься «Работы: по приему на хранение, обработке, хранению, отпуску материальных ценностей на складах» та «Работы по продаже (отпуску) товаров (продукции), их подготовке к продаже независимо от форм торговли и профиля предприятия (организации).»

Відповідно до абзацу 3 ст. 136 КЗпП України, покриття шкоди заподіяної працівником провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що 29 грудня 2016 року гр. ОСОБА_2 була прийнята на роботу у ТОВ «ОПТТОРГ-15» на посаду заступника керуючого магазину «Продукти № 15» (арк.с.5). 29 грудня 2016 року, між ТОВ «ОПТТОРГ-15» і ОСОБА_2 укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.(арк.с.9).

Відповідно до п. 1. Договору, працівник, шо займає посаду заступника керуючого магазину «Продукти № 15» або виконує роботу безпосередньо пов'язану зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому підприємством, установою, організацією матеріальних цінностей, і в зв'язку з викладеним зобов'язується: а) дбайливо ставитися до переданих йому для зберігання або для інших цілей матеріальним цінностями підприємства, установи, організації і вживати заходів для запобігання шкоди; б) своєчасно повідомляти адміністрації підприємства, установи, організації про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей; в) вести облік, складати і представляти в установленому порядку товаро-грошові та інші звіти про рух і залишки ввірених йому матеріальних цінностей; г) брати участь в інвентаризації матеріальних цінностей, ввірених йому.

Відповідно до п. 3. Договору, у разі незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру збитку, заподіяної підприємству, установі, організації і його відшкодування провадяться відповідно до чинного законодавства.

Також судом встановлено, що 20 березня 2017 р. відповідач прийняла від керівника ТОВ «ОПТТОРГ-15» товар в маркет (склад) Магазину № 15 по вул. Камчатська, буд. 2 у м. Павлоград на загальну суму 210959,17 грн. (акр.с.10-34).

14 травня 2017 р. при проведенні комісійної позапланової інвентаризації товару в магазині «Продукти № 15» в присутності ОСОБА_4, було виявлено нестачу підзвітного їй товару (товарно-матеріальних цінностей) на суму 42850,58 грн., що підтверджується копіями: наказу «про проведення позапланової інвентаризації товару в магазині» відповідно до якої відповідач під розписку ознайомлена з цим наказом(арк.с.35), копією інвентаризаційного опису № НОМЕР_1 від 14.05.2018 року, у якому зазначена номенклатурний номер, кількість, маса та сума у гривнях недостачи товару на загальну суму 42850,58 грн., а також наявний підпис відповідача на цьому документі(арк.с.37-64), та копією протоколу «про результати комісійної позапланової інвентаризації «Магазину «Продукти № 15» ТОВ «ОПТТОРГ-15»».(арк.с.65).

Судом також встановлено, що відповідача звільнено з ТОВ «ОПТТОРГ-15» на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України, у звязку із втратою довіри.(арк.с.6).

Суд ставиться критично до відзиву на позов, оскільки відповідач сам у своєму відзиві підтвердила обставини зазначені в позові в частині того, що вона дійсно працювала на посаді заступника керуючого магазину «Продукти № 15» ТОВ «ОПТТОРГ-15», та те, що вона дійсно укладала договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, суд ставиться критично до стверджень відповідача з приводу того, що трудовий договір не передбачає укладення договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність і тому не створює будь-яких наслідків для відшкодування шкоди, оскільки у трудовому договорі не міститься положень з приводу повної індивідуальної матеріальної відповідальності, проте це передбачено нормами КЗпП України, іншими підзаконними актами такими, як постанови Кабінету Міністрів України, та діючою на цей час постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС №447/24 від 28.12.1977 року. З приводу того, що посада заступника керуючого магазину не входить до переліку посад та робот, які заміщаються та виконуються працівниками з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися типові договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, затверджений постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріатом ВЦРПС №447/24 від 28.12.1977 року, суд ставиться критично, оскільки відповідно до цього переліку як раз посади керівника та заступника керуючого магазину є по своїм функціям та обовязкам тотожні посадам переліченим в абзаці 4 розділу 1 «Переліку посад і робіт», окрім цього вищезазначеним переліком також визначений перелік робіт які передбачають укладення договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, і до таких робіт відноситься роботи перелічені в абзацах 3 та 5 розділу 2 Переліку посад і робіт, що повністю збігається з обовязками які покладені на відповідача при здійснені нею трудової діяльності та підтверджується посадовою інструкцією заступника керуючого магазином, відповідно до якої відповідач зобовязана здійснювати приймання, видачу, переміщення товарно-матеріальних цінностей та основних засобів, та забезпечувати належне зберігання отриманих товарно-матеріальних цінностей та основних засобів (арк.с.7-8) та договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність(арк.с.9). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконувалися або неналежним чином виконувалися трудові обовязки, які були покладені на неї посадовою інструкцією, на якій також є власний підпис відповідача, та обовязки визначені договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, де також є підпис відповідача, і як наслідок відповідачем було заподіяно матеріальну шкоду позивачу завдану нею під час виконання трудових обовязків.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальну шкоду в сумі 42850,58 грн., завдану нею під час виконання трудових обовязків.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 1600.00 грн., сплачений останнім при подачі позову, що підтверджується платіжним дорученням(а.с.1).

Керуючись ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд

У Х В А Л И В

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ - 15" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної працівником під час виконання трудових обов'язків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ - 15" (ідентифікаційний код 39691520) відшкодування заподіяної працівником під час виконання трудових обов'язків матеріальної шкоди в сумі 42850.58 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТТОРГ - 15" витрати на судовий збір в сумі 1600.00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається Дніпровському апеляційному суду.

Повний текст рішення суду складено 25 жовтня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_5