Справа № 461/7502/17 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/783/1283/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Цяцяка Р.П.,

секретар Яремко Е.Р.,

за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду Львівської області від 14 березня 2018 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих коштів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06.05.2014 року відбулася ДТП, винним у вчиненні якої визнано ОСОБА_3 та враховуючи, що цивільно-правова відповідальність останнього на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «АСК» «Інго Україна», страховик виплатив потерпілому ОСОБА_2 21833 грн. 06 коп. страхового відшкодування. Після цього, страхова компанія звернулася до ОСОБА_3 із регресним позовом. Позивач зазначив, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.11.2015 року встановлено, що ОСОБА_2, окрім страхового відшкодування від страхової компанії, отримано грошові кошти у сумі 18000 грн. від ОСОБА_3 на авторемонтні роботи. Позивач посилався на те, що отримана ОСОБА_2 вказана вище сума підлягає поверненню страховій компанії, оскільки набута ним без достатньої правової підстави та просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «АСК «Інго Україна» 18000 грн.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» 18000 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1600 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, судом неправильно встановлено обставини справи, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, а також неправильного визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин. Зазначає, що він, як потерпілий в дорожньо-транспортній пригоді, керуючись вимогами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також вимогами позивача, надав йому всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування і позивач визнав майнові вимоги та здійснив виплату страхового відшкодування. Зазначає, що правовою підставою для виплати страхового відшкодування було вмотивоване рішення позивача про здійснення страхового відшкодування, прийняте на підставі поданих документів у передбаченому ст. ст. 36 і 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Стверджує, що він є добросовісним набувачем виплаченого йому страхового відшкодування, а тому позов задоволений безпідставно. Вважає, що та обставина, що 08.05.2014 року ним від винуватця ДТП були отримані кошти в сумі 18 000 грн. на ремонт автомобіля, не свідчить про безпідставність отримання ним страхового відшкодування. Крім того зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 389 ЦК України гроші, а також цінні папери на пред'явника, що існують у документарній формі, не можуть бути витребувані від добросовісного набувача. Просить рішення суду скасувати та ухвалите нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Оскільки судове засідання проводиться без виклику учасників справи, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України слід проводити без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини.

ОСОБА_3, 06.05.2014 року керуючи автомобілем «Nsssam Micra», реєстраційний номер НОМЕР_1 на вул. Городоцькій в м. Львові, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, скоїв ДТП, пошкодивши автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіль ВАЗ21099, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4

Вина ОСОБА_3 у скоєнні ДТП стверджується постановами Шевченківського районного суду від 10.06.2014 року за ст. 124 КУпАП, та від 27.06.2014 року за ст. 130 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ "АСК"Інго Україна" на підставі полісу №АС/8802158.

Згідно Страхового акту №116546 від 14.07.2014 року та платіжного доручення №7079 від 22 липня 2014 року ПрАТ "АСК "Інго Україна" виплатило ОСОБА_2, як потерпілому внаслідок ДТП, 21 833 грн. 06 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова у справі №466/4006/15-ц від 04 листопада 2015 року встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до розписки від 08.05.2014 року отримав від ОСОБА_3 кошти в розмірі 18000 грн. на авторемонтні роботи автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП.

Задовольняючи позовні вимоги про повернення безпідставно набутих коштів, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач отримав страхове відшкодування від ПрАТ "АСК "Інго Україна" і отримані ним від ОСОБА_3 кошти на суму 18 000 гривень, є безпідставно набутим майном, тому підлягають поверненню позивачеві.

Висновки суду відповідають встановленим обставинам та положенням закону.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом вказаного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

А відтак, оскільки в справі безспірно встановлено та фактично визнається сторонами, що шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну ОСОБА_2 становила 22343 грн. 06 коп., що останньому за мінусом франшизи страховиком виплачено 21833 грн. 06 коп., і, крім страхового відшкодування, ОСОБА_2 від винуватця ДТП - ОСОБА_3 до виплати страхового відшкодування отримано 18000 грн. для відшкодування шкоди, колегія суддів вважає, що судом правильно визнано 18000 грн. безпідставно набутим майном та стягнуто вказану суму в користь позивача по справі.

Посилання в апеляційній скарзі на правомірність дій щодо отримання страхового відшкодування та на те, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем не може прийматись до уваги, оскільки в справі встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано факт не повідомлення страховика про отримання відшкодування від ОСОБА_3 і в зв»язку з цим отримання від страховика коштів в значно більшому розмірі, що необхідний для відшкодування шкоди.

Також колегія суддів вважає безпідставним посилання в апеляційній скарзі на ч. 1 ст. 389 ЦК України, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами є зобов»язальними у зв»язку з набуттям майна без достатньої правової підстави, а не правовідносинами, пов»язаними з захистом права власності, що виключає застосування до таких інших норм права, крім ст.1212 ЦК України.

Судом першої інстанції повно з'ясовано обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Цяцяк Р.П.