РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала.

Суду пояснила, що відповідач по справі являється колишнім чоловіком її дочки ОСОБА_3, однак з 2008 року у спірній квартирі не проживає, його речей у квартирі немає, кошти на сплату житлово-комунальних послуг не надає.

Тому просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

В судове засідання відповідач не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що позивач по справі є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні ордером №2473 виданим виконавчим комітетом Ровенської ради народних депутатів м.Ровно 4 квітня 1985 року на ім'я ОСОБА_1, сім'я якої складається з 2 чоловік на право зайняття загальною площею 17,4 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

З дослідженого в судовому засіданні повідомлення заступника начальника відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 28 березня 2018 року №04/8025 ОСОБА_4 вбачається, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 09 червня 2004 року за адресою: АДРЕСА_1.

З дослідженого в судовому засіданні акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 7 лютого 2018 року вбачається, що комісією було проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 на предмет не проживання ОСОБА_2 у зазначеній квартирі. Під час обстеження встановлено наступне: на момент перевірки АДРЕСА_1 мешканця ОСОБА_2 в квартирі не було. Змін з попередньої перевірки не виявлено. При опитуванні сусідів, а саме ОСОБА_5 (кв.НОМЕР_4), ОСОБА_6 (кв.НОМЕР_2), ОСОБА_3 (кв.НОМЕР_5) вони сказали слідуюче: що ОСОБА_2, який зареєстрований в кв.НОМЕР_5 не бачили, тобто він тут не проживає вже досить довгий час, зв'язку з ним немає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повністю підтримала викладені у вищезазначеному акті обставини та пояснила суду, що відповідач з 2008 року у спірній квартирі не проживає, його речі у квартирі відсутні.

Відповідно до ст.71 ЖК УРСР у разі відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає з 2008 року, його речі у житловому приміщенні відсутні, коштів на сплату комунальних послуг відповідач позивачу не надає, у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку не бажає, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач, як інвалід 1 групи звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,263,264,265,268,273,280-283,289,354 ЦПК України, ст.ст.71,72 ЖК УРСР, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.НОМЕР_3, зареєстрованого АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.НОМЕР_3, зареєстрованого АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає АДРЕСА_1, іпн. НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.НОМЕР_3, зареєстрований АДРЕСА_1.

Суддя :