Справа № 464/4825/18
пр.№ 2/464/1571/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

23.10.2018 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого - судді Горбань О. Ю.

секретаря судового засідання Гаврилишин О. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

22 серпня 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом записів актів цивільного стану Орджонікідзевського району м. Єкатеринбургу Свердловської області ОСОБА_3 Федереції 15 жовтня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 2203.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось через зловживання останнім спиртними напоями та постійне агресивне ставлення до неї та дітей. Вказує, що в шлюбі з відповідачем в них народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Фактично шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинились в 2016 році, з моменту повернення її для постійного проживання на територію України. Основним мотивом розірвання шлюбу є бажання вберегти психічне здоровя дітей, які змушені тривалий час проживати в умовах сварок та конфліктів, а також те, що відповідач з часу переїзду на територію України жодного разу не цікавився нею та дітьми, матеріально не допомагає.

Ухвалою суду від 28.08.2018 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 27.08.2018 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду в судове засідання на 23.10.2018.

В судове засідання позивач, представник позивача не зявились. Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її та представника участі, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим, в тому числі шляхом розміщення повідомлення на веб-сайті Сихівського районного суду Львівської області http://shi.lv.court.gov.ua, про причин відсутності не повідомив, відзив у визначений судом строк не подав.

Суд згідно ст. 280 - 281 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, висловлену в письмовій заяві від 23.10.2018, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

15.10.2010 між громадянкою України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та громадянином ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, укладений шлюб, про що відділом записів актів цивільного стану Орджонікідзевського району м. Єкатеринбургу Свердловської області ОСОБА_3 Федереції 15 жовтня 2010 року зроблено актовий запис № 2203, видано свідоцтво про шлюб серії ІІ-АИ № 579333.

Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище відповідача - ОСОБА_2.

В шлюбі в сторін на території ОСОБА_3 Федерації народились діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6. (а.с.11,12)

На підставі довідок № 392 від 08.09.2017 та 470 від 13.08.2018, виданих Головним управлінням державної міграційної служби у Львівській області встановлено, що діти позивачки зареєстровані громадянами України. (а.с.13,14)

В судовому засіданні встановлено, що з 2016 року сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сімї.

Відповідно до ст. 58 Закону України Про міжнародне приватне право, шлюб між громадянином України та іноземцем, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. В ст.60 даного закону зазначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, в якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином.

Ст. 63 даного закону передбачає, що якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим законом, застосовуються правила міжнародного договору.

Ст. 28, 29 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що позивачка є громадянкою України, має зареєстроване у встановленому порядку місце проживання на території України, а тому у даному випадку застосовується законодавство України та вимоги Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Ст. 3 СК України, визначено, що сімя є основним осередком суспільства і створюється вона в тому числі на підставі шлюбу. Сімю складають особи, що повязані спільним побутом мають взаємні права та обовязки.

Подружжя, яке не проживає разом вважається сімєю, у випадку, якщо це зумовлено поважними причинами (необхідністю навчання, догляду за батьками тощо), тобто певними обєктивними обставинами не повязанами з бажанням припинити шлюбні відносини . В судовому засіданні встановлено, що позивачка не проживає з відповідачем тривалий час з причин стійкого розладу подружніх стосунків та відсутності в неї бажання на ведення спільного господарства та збереження шлюбних відносини.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що позивач наполягає на своєму небажанні проживати з відповідачем однією сімєю з причин його агресивного характеру та остраху за нормальний психологічний розвиток дітей, беручи до уваги доводи позивачки, що додатковий час на примирення не призведе до збереження сімї, а також законодавчі положення про добровільність шлюбного союзу жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно ст. 110 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову. (а.с.1)

На підставі ст. ст. 3, 105, 110,112 СК України, керуючись ст. ст.141, 258-259,264-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Гелюх) ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний код НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3 Федерація, НОМЕР_2 07 257742), зареєстрований відділом записів актів цивільного стану Орджонікідзевського району м. Єкатеринбургу Свердловської області ОСОБА_3 Федереції 15 жовтня 2010 року, актовий запис № 2203.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених кодексом, не поданні заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом. У цьому разі строк апеляційного оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

Повний текст рішення складено та підписано 23.10.2018

Суддя О. Ю. Горбань