Справа № 525/1012/18
Провадження №2/525/312/2018

У Х В А Л А

20 серпня 2018 року сел. ОСОБА_1

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 (місце реєстрації проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення коштів за договором купівлі-продажу, -

в с т а н о в и в:

До Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 (місце реєстрації проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення коштів за договором купівлі-продажу.

Суддя, вивчивши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором купівлі-продажу приходить до висновку, що дана позовна заява підлягає передачі до іншого суду, оскільки територіально не підсудна Великобагачанському районному суду Полтавської області, виходячи з таких підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч.1 ст.8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Питання про підсудність справ визначається ЦПК України, зокрема, главою 2 «Цивільна юрисдикція». При цьому, параграф 3 цієї глави визначає, зокрема, підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України) та підсудність справ за вибором позивача (ст.28 ЦПК України). Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (із змінами) також надані розяснення щодо застосування підсудності цивільних справ.

У позовній заяві, що подана позивачем ОСОБА_2 визначено відповідачем ОСОБА_3 із зазначенням місця його реєстрації проживання - АДРЕСА_1. Те, що відповідач у справі проживає за вищевказаною адресою підтверджується і витягом з ЄДРПОУ, що доданий позивачем до позовної заяви. Разом з цим, зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідача ОСОБА_3 позивач у справі не вказує як субєкта підприємницької діяльності-фізичну особу, а зазначає його статус лише як фізичну особу.

Звертаючись до Великобагачанського районного суду Полтавської області з даним цивільним позовом, позивач ОСОБА_2 вказує, що він та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу, згідно якого він передав, а відповідач отримав сіно, яке позивач виростив у себе вдома на суму 11717 грн., при цьому, останній зобовязався оплатити кошти у вищевказаному розмірі в строк до 28.02.2018 року, про що надав гарантійний лист з відтиском печатки як фізична-особа підприємець. Однак, як вказує позивач, відповідач свого зобовязання не виконав і не оплатив вищевказану грошову суму. При визначенні підсудності справи Великобагачанському районному суду Полтавської області (тобто за зареєстрованим місцем проживання позивача) позивач посилається на положення ч.8 ст.28 ЦПК України та те, що сіно він виростив на своїй земельній ділянці в с. Остапє Великобагачанського району Полтавської області, підприємницькою діяльністю він не займається, відповідач в нього вдома отримував сіно (товар).

Відповідно до вимог ч.1 ст.27 ЦПК України (загальні правила підсудності) позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Поряд з цим, згідно ч.8 ст.28 ЦПК України (на яку посилається позивач при зверненні до Великобагачанського районного суду Полтавської області) позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів.

Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.39 своєї Постанови №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (із змінами), правила визначення місця виконання зобовязання передбачено статтею 532 ЦК; при цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобовязань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт чотири частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК України. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Так, відповідно до ч.1 цієї статті, місце виконання зобовязання встановлюється у договорі. При цьому, пунктами 1-5 частини першої цієї статті визначається місце виконання зобовязання у разі, якщо воно не встановлено у договорі.

З доданих до позовної заяви ОСОБА_2 матеріалів не вбачається, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу (як вказується позивачем у обґрунтуванні заявленого позову), в якому було б вказано (визначено) місце його виконання саме в с. Остапє Великобагачанського району Полтавської області. При цьому, у доданому до позовної заяви гарантійному листі ФОП «ОСОБА_4О.» також не вказується про місце виконання договірних зобовязань; натомість, в тексті гарантійного листа мається посилання ФОП ОСОБА_3 на поставку сіна (а не його отримання ним безпосередньо в с. Остапє Великобагачанського району Полтавської області) (зміст договору поставки визначається положеннями ст.712 ЦК України). Отже, з доданих до позову матеріалів в даний час не вбачається про визначення місця виконання спірного зобовязання безпосередньо в с. Остапє Великобагачанського району Полтавської області. При цьому, посилання позивача у справі на вирощування ним сіна за місцем свого проживання та не зайняття ним підприємницькою діяльністю не змінює встановлених правил місця виконання зобовязання, що в подальшому впливає на правила визначення підсудності розгляду справи у конкретних спірних правовідносинах.

Враховуючи, що сторонами у справі не визначено місце виконання спірного зобовязання, договір купівлі-продажу з визначенням у ньому місця виконання зобовязань між сторонами не вкладався, при цьому, специфіка правовідносин щодо повернення грошових коштів не свідчить про те, що їх виконання можливе тільки в певному зазначеному позивачем місці (в с. Остапє Великобагачанського району Полтавської області), підстав для застосування правил ч.8 ст.28 ЦПК України (підсудність справи за вибором позивача) не вбачається, тому до спірних правовідносин повинні бути застосовані правила загальної підсудності відповідно до положень, встановлених ст.27 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Відповідно до ч.3 цієї статті, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення. Як зазначається у ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються; справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст.27, п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, розясненнями, що викладені в п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (із змінами), -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 (місце реєстрації проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення коштів за договором купівлі-продажу передати на розгляд іншого суду Ленінського районного суду м. Миколаєва (індекс 54028, м. Миколаїв, вулиця Космонавтів, 81), як таку, що не підсудна згідно територіальної юрисдикції (підсудності) Великобагачанському районному суду Полтавської області.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд Полтавської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.В.Хоролець