Справа № 646/62/18
№ провадження 2/646/598/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.18 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Теслікової І.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "ОСОБА_3" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2018 року на адресу суду засобом поштового звязку надійшов позов про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості, в якому позивач зазначає, що відповідач звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 14.11.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами банку" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 09.10.2017 р. має заборгованість 85726,16 грн., яка складається з наступного:

- 4331,87 грн. заборгованість за кредитом;

- 72546,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4289,48 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 4058,39 грн. штраф (процентна складова).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобовязань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Ухвалою судді від 16.08.2018 року справу було прийнято до провадження суддею Тесліковою І.І., відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін

Представник позивача судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився.

Відповідачем за правилами спрощеного позовного провадження подано відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідач зазначає, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, які зазначав банк. Також відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів, які підтверджують укладання кредитного договору.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив про відсутність підстав для відмови у задоволенні позову.

Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 14.11.2012 року, укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_4, станом на 09.10.2017 року, загальна сума заборгованості становить 85726,16 грн., яка складається з наступного: 4331,42 грн. заборгованість за кредитом; 72546,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4289,48 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 4058,39 грн. штраф (процентна складова).

Згідно анкети-заяви позичальника ОСОБА_4 було оформлено платіжну кредитну картку «Універсальна».

Судом встановлено, що відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку», згідно яких обслуговується відповідач.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням визнання угоди відповідачем є факт користування картковим рахунком та використання кредитних коштів.

Таким чином, доводи відповідача щодо того, що вона не укладала кредитний договір з відповідачем, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку у випадках незаборонених діючим законодавством України. В тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів звязку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, розміщення інформації у відділеннях банку.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4. договору.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зобовязань відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Договору клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується - базова процентна ставка за договором/ 30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту) + 50грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України «Зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства».

Відповідно до ст. 527 ЦК України: «Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання».

Згідно ст. 530 ЦК України: «Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)».

Відповідно до ст. 625 ЦК України: «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання».

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України: «Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором».

Згідно ст. 1054 ЦК України: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти».

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України.

Сторони кредитного договору встановили строк дії договору до моменту повного погашення заборгованості.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що 14.11.2012 року відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Таким чином між сторонами був укладений договір приєднання про надання банківських послуг.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14.11.2012 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_4, вбачається, що остання користувалась кредитною карткою, знімала кошти з кредитної картки, здійснювала погашення заборгованості. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами вона здійснила 12.06.2014 року. У відзиві відповідач підтверджує факт здійснення платежу на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором саме 12.06.2014 року.

Пунктом 2.1.1.12.4 договору передбачено, що згідно ст. 212 ЦК України, в разі наявності простроченого кредиту (овердрафту) - строком повернення кредиту (овердрафту) в повному обємі являється 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості.

Таким чином, право позивача на повернення йому кредиту в повному обсязі було порушене на 211-й день, і з цього часу він мав право предявити позов до ОСОБА_4 про повернення кредиту в повному обсязі.

З позовом позивач звернувся 18.12.2017 року, тобто в межах строку позовної давності.

Таким чином, клопотання відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 14.11.2012 року, укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_4, станом на 09.10.2017 року, загальна сума заборгованості становить 85726,16 грн., яка складається з наступного: 4331,42 грн. заборгованість за кредитом; 72546,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4289,48 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 4058,39 грн. штраф (процентна складова).

Суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 4331,42 грн. заборгованість за кредитом; 72546,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4289,48 грн. заборгованість за пенею та комісією.

В той же час, щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід зазначити наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

В той же час, згідно Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є цивільно-правовою відповідальністю, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та постанові від 11.10.2017 року № 347/1910/15-ц.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 4058,39 грн.).

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Доводи відповідача щодо того, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, які зазнав банк, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки розмір пені складає 4289,48 грн., поряд з тим, як відповідач з 2014 року не погашала заборгованість за вказаним кредитним договором та завдала збитки банку.

Питання про розподіл судовий витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 89, 141, 191, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст. ст. 207, 253, 254, 256, 257, 258, 259, 261, 266, 267, 525, 526, 527, 530, 610, 625, 631, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО 305299, р/р № 3111) заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.11.2012 року у розмірі 81167 (вісімдесят одна тисяча сто шістдесят сім) грн. 77 коп., яка складається з наступного:

-4331,87 гривень тіло кредиту;

-72546,42 гривень відсотки за користування кредитом;

-4289,48 гривень заборгованість за пенею та комісією.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) судові витрати у розмірі 1600 (однієї тисячі шістсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Теслікова І.І.