АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6756/2018 Головуючий у 1 інстанції - Литвинова І.В.
Унікальний номер справи № 757/6306/16-ц Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

Мараєвої Н.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Насобіна ГаннаОлександрівна, про визнання недійсним договору дарування квартири,

В С Т А Н О В И Л А :

08 червня 2018 року позивач ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру №10 у будинку №5 на Крутому узвозі у м. Києві, просив заборонити відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, які є власниками цих квартир, вчиняти дії, спрямовані на відчуження та обтяження вказаного нерухомого майна; до закінчення розгляду справи по суті тимчасово заборонити відповідачу ОСОБА_4, який є громадянином Республіки Білорусь, і відповідачу ОСОБА_3 виїжджати за межі України, а також до територій України, які є тимчасово окупованими.

В обґрунтування заяви та необхідності, на переконання позивача, вжиття заходів забезпечення позову, вказано, що у справі існує реальний майновий спір, боржник ОСОБА_4 ухиляється від сплати боргу за рішенням суду, відчужує майно своїй матері ОСОБА_3, яка може відчужити спірне майно третім особам, внаслідок чого виконати рішення буде неможливо. Оскільки, відповідач ОСОБА_4 є громадянином Республіки Білорусь, він може виїхати за межі України, з метою уникнути виконання рішення суду щодо сплати боргу. Позивач вважає, що відповідачі можуть переховуватися на території Автономної Республіки Крим, Донецької та Луганської області України під виглядом перебування в Україні.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви суб'єкту підприємницької діяльності - фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Насобіна Ганна Олександрівна, про визнання недійсним договору дарування квартири.

Не погоджуючись із ухвалою суду, суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа - підприємець ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм права.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з'явились.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні вимог заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви не вбачається реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачами можливого рішення суду про задоволення позову про визнання недійсним договору дарування.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчинити певні дії; шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передачі майна відповідачеві чи виконання щодо нього інших зобов'язань;зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупинення митного оформлення товарів чи предметів;арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у даній справі є визнання договору дарування квартир недійсними від 12.02.2015 № 133, від 6.02.2015 № 246, які були укладені між відповідачами як дарувальником та обдарованою, та переведення права власності у рахунок погашення боргу відповідача ОСОБА_4 перед позивачем суб'єктом підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_2

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені в заяві доводи не свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Доводи, що викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції, який дав правильну оцінку цим доводам та прийшов до правильного висновку про те, що відсутні підстави для забезпечення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегіясуддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2018 року.

Головуючий: Судді :