Провадження № 2/521/3476/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/99-01927 від 16.08.1999 року, квартири АДРЕСА_1 (Щорса) в м. Одесі, укладений на регіональній універсальній біржі «Александр-Н» між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що 16.08.1999 р. вона придбали у ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4, у власних інтересах та в інтересах доньки ОСОБА_5, квартиру АДРЕСА_1 (колишня Щорса) в м. Одесі, на підставі договору № Н/99-01927 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного на Регіональній універсальній біржі «Александр-Н», право власності було зареєстровано у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації 16.09.1999р. Сторони виконали усі умови договору. На момент укладення вищезазначеного договору в нотаріальному порядку його не було зареєстровано, оскільки на той час така умова була необовязкова. За даних обставин позивачі змушені звернутися до суду за даним позовом, оскільки даний договір підлягає нотаріальному посвідченню, та у неї виникають труднощі в розпоряджанні належним їй майном.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.

Від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності та проти задоволення позову не заперечували.

Інші відповідачі, в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялися за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 16 серпня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4, у власних інтересах та в інтересах доньки ОСОБА_5, був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна № Н/99-01927, відповідно до якого позивач придбала квартиру, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Щорса (нині С.Ріхтера)АДРЕСА_2, яка має загальну площу 29,5 кв. м., корисною площею 29,4кв.м., складається з однієї кімнати та житловою площею 17,09 кв. м. Даний договір був укладений на Регіональній універсальній біржі «Александр-Н». (а.с. 5-6)

Договір купівлі-продажу за № Н/99-01927 від 16.08.1999 року квартири по вулиці Щорса (нині С.Ріхтера)АДРЕСА_2 у місті Одеса зареєстрований за ОСОБА_1 в ОМБТІ та РОН в реєстровій книзі під № 337 пр-стр 84- р№ 370 від 16.09.1999 року, де засвідчується їх право приватної власності на квартиру. (а.с. 6)

Однак даний договір нотаріально не посвідчувався, оскільки на час укладення договору, такого обовязку не було.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що при укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам і сторони повністю виконали угоду: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до неї перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було зареєстровано.

За даних обставин позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу» членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною 2 ст. 47 ЦК України ЦК УРСР (в ред. 1963 року), яка діяла на час укладення договору, передбачено: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі продажу № Н/99-01927 від 16.08.1999 року ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачем вказаної квартири, оскільки придбала її відповідно до діючого законодавства, уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши відповідачам вартість квартири, зареєструвавши її в Одеському міському бюро технічної інвентаризації, але вказаний договір нотаріально посвідчений не був.

Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За таких обставин, коли позивачі передали гроші за куплену квартиру, а відповідачі передали їм у відповідь квартиру та правовстановлюючі документи, а позивачі відповідно їх прийняли, та розпочали користуватися вказаною квартирою, то суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним.

Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1 ст. 3 ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-258, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 334, 638, 658 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Берен (ОСОБА_5), ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/99-01927 від 16.08.1999 року, квартири АДРЕСА_1 (Щорса) в м. Одесі, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на Регіональній універсальній біржі «Александр-Н» дійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН