Номер провадження: 22-ц/785/5668/18
Номер справи місцевого суду: 521/9247/17
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" адвоката Курило Юлії Володимирівни на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2018 року по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року представник АТ „УкрСиббанк" звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту, з урахуванням відсотків в розмірі 25 613,07 доларів США 07 центів та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у розмірі 31 871, 67 грн.

Позивач обгрунтовував свої вимоги тим, що згідно договору про надання споживчого кредиту № 0 від 22.11.2006 року АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 60 000,00 доларів США, зі строком повернення до 22.11.2021 року, зі сплатою процентів та інших передбачених договором платежів. Наданий кредит забезпечений порукою ОСОБА_4.

Оскільки в порушення умов кредитного договору, відповідачі, у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатили, позивач вимушений звернутись з позовом до суду.

18.10.2017 року представник ОСОБА_4 звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси із зустрічним позовом до ПАТ „УкрСиббанк" про визнання договору поруки від 22.11.2006 року № 62847, укладену між АКІБ „УкрСиббанк" та ОСОБА_4, припиненою, з моменту змін умов основного договору, а саме з 27.02.2015 року та у зв"язку з порушенням Банком шестимісячного строку звернення з вимогою до поручителя, посилаючись на те, що Банк самостійно вніс зміни до умов кредитного договору, чим збільшив обсяг відповідальності/зобов"язання поручителя.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2018 року в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою - задоволено.

Визнано поруку, укладену за Договором поруки № 62847 від 22 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 - припиненою з моменту змін умов основного договору, в саме з 27 лютого 2015 року.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ПАТ „УкрСиббанк" адвокат Курило Юлія Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2018 року та ухвалити нове, яким вимоги ПАТ „УкрСиббанк" задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні основного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з його необгрунтованості.

Задовольняючи зустрічний позов про припинення поруки з підстав ч.І ст. 559 ЦК України суд першої інстанції виходив з того, що збільшення ПАТ «УкрСиббанк» розміру процентної ставки за прострочення платежів потягло збільшення обсягу відповідальності поручителя без повідомлення та згоди на це останнього.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та засновані на законі.

Судом встановлено, що:

- між АКІБ «УкрСиббанк» (назва якого була змінена на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, 22 листопада 2006 року укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_3 кредит в сумі 60 000,00 доларів США, строком до 22.11.2021 року, зі сплатою за використання кредитних коштів процентної ставки у розмірі 11,3 % річних.

-з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 22.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, укладено договір поруки № 62847.

-з довідки-розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом, відносно ОСОБА_3 вбачається, що з 27 лютого 2015 року, процентна ставка на прострочені вказується у розмірі 22,6 % річних;

-відповідно п. 9.2 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 22 листопада 2006 року банк може збільшити розмір процентної ставки за Договором в наступному порядку: банк не пізніше ніж за 14 (чотирнадцять) календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа (далі Повідомлення банку) за адресою Позичальника; новий розмір процентної ставки за цим Договором, починає застосовуватись з дати, що буде вказана у Повідомленні Банку до Позичальника без укладання Сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього Договору. У разі незгоди із встановленим згідно умов цього пункту Договору новим розміром процентної ставки, Позичальник у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у Повідомлені Банку, зобов'язується надати на зазначену у Договорі адресу Банку письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою. У випадку отримання Банком в порядку та терміни, визначені цим пунктом Договору, такого письмового повідомлення (відповіді) від Позичальника, Банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього Договору. Сторони погодили що факт неподання Позичальником на зазначену у Договорі адресу Банку у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати початку дії нової процентної ставки письмового повідомлення (відповіді) Позичальника про його незгоду із такою новою ставкою, вважається згодою Позичальника на встановлення Банком такого нового розміру процентної ставки з дати, що зазначена у Повідомлені банку.

Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за процентами, підвищена ставка (22,6%) замість передбаченої договором звичайної (11,3%) застосована Банком за прострочення тіла кредиту у наступні періоди: у лютому 2015 року та щомісяця з вересня 2015 року до травень 2017 року включно.

Тобто за вдвічі підвищеною процентною ставкою нараховано : у лютому 2015 року - 0.21 доларів США: у вересні 2015 року - 3.49 доларів США: у жовтні 2015 року -7.34 доларів США (0,81+6,53), у листопаді 2015 року - 13.79 доларів США (3.09+0.31+10.39): у грудні 2015 року - 19.65 доларів США (4.16+0.97+14.52): у січні 2016 року - 24.98 доларів США (6,92+0,66+17,40); у лютому 2016 року - 28,72 доларів США (7.83+0.84+19.95); у березні 2016 року - 36.10 доларів США (9.45+1.01+25.64); у квітні 2016 року - 40.00 доларів США (8,55+4,78+26,67); у травні 2016 року - 47.23 доларів США; у червні 2016 року - 50.94 доларів США; у липні 2016 року - 57.90 доларів США (12.32+6.90+38.68); у серпні 2016 року -73.67 доларів США (13,54+5,72+44,41); у вересні 2016 року - 66,61 доларів США (16.92+8.35+41.34): у жовтні 2016 року - 74.74 доларів США (19,90+13,59+51,96); у листопада 2016 ролку -77.74 доларів США (4.95+19.60+53.19); у грудні 2016 року - 85,56 доларів США (2.66+28.94+53.96); у січні 2017 року - 92,14 (25,56+2,83+63,75); у лютому 2017 року - 88,77 (30,36+58,41); у березні 2017 року - 104,98 доларів США (32.435+72.53); у квітні 2017 року - 107.80 доларів США (34,54+73,26); у травні 2017 року -117.94 доларів США (36,63+81,31);

Таким чином загальна сума нарахованих підвищених процентів за період - лютого 2015 року та з вересня 2015 року по травень 2017 року включно складає 1220,30 доларів США. Чиста сума підвищення складає 610,15 доларів США (1220,30/2).

Таким чином судова колегія вважає встановленим факт підвищення розміру процентів за кредитним договором і, відповідно, про збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки № 62847 від 22.11.2006 року поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 22.11.2006 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

При цьому, пунктом 2.1. договору поруки встановлено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Під «згодою Поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до Основного договору шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями.

Як вже зазначалося у п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту від 22.11.2006 року передбачено, що процентна ставка 11,3 % за користування коштами застосовується протягом перших 30 календарних днів з дня видачі кредиту. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2. даного Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п. 9.2. даного Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці.

Згідно з п. 1.3.2 договору новий розмір процентної ставки може бути встановлений у разі настання будь-якої з обставин, передбачених ч. 1 п. 9.2 цього договору.

Відповідно до п. 9.2. Договору про надання споживчого кредиту від 15.08.2007 року банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє Позичальника про новий розмір процентної ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа. За адресою Позичальника, що вказана в розділі 12 цього Договору.

Такий розмір процентної ставки за цим Договором починає застосовуватись з дати, що буде вказана у Повідомленні Банку до позичальника без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до цього Договору. У разі незгоди із встановлювальним згідно умов цього пункту Договору новим розміром процентної ставки, Позичальник у строк не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до дати початку дії нової ставки, вказаної у Повідомленні Банку, зобов'язується надати на зазначену у договорі адресу Банку письмове повідомлення (відповідь) про свою незгоду із такою новою ставкою. У випадку отримання такої відповіді Банк набуває право дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів. Сторони погодили, що факт неподання Позичальником письмового повідомлення (відповіді) Банку про його незгоду з такою новою процентною ставкою, вважається згодою на становлення Банком такого нового розміру процентної ставки з дати, що зазначена у повідомленні банку. Про збільшення процентної ставки Банк у строк не пізніше ніж за 7 календарних днів з дати її збільшення письмово повідомляє Позичальника шляхом направлення йому письмового повідомлення поштою В такому повідомленні Банком зазначається новий розмір процентної ставки та дата з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки.

Відповідно до п. 9.4. зміни до договору оформлюються шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод до нього, крім випадків, коли цим Договором прямо передбачено, що зміни його умов не потребують укладення будь-яких додаткових угод.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 553, ч.І ст. 554 ЦК України, поручитель хоча і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, проте він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст.555 ЦК України).

Згідно ч.І ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Кредитним договором (п. 1.3.2) передбачено можливість встановлення Банком нового розміру процентної ставки у разі настання будь-якої з обставин, передбачених ч. 1 п. 9.2 цього договору, зокрема порушення позичальником кредитної дисципліни.

Прострочення суми основного боргу (тіла кредиту) відповідно до встановленого графіку є порушенням кредитної дисципліни, а відтак Банк за таких обставин мав право у відповідності до умов кредитного договору встановити новий розмір процентної ставки на прострочену суму основного боргу.

Встановлення нової процентної ставки (зміна процентної ставки) відповідно передбачено умовами кредитного договору № 0 від 22 листопада 2006 року без укладення додаткової угоди, без внесення відповідних змін до цього договору.

Договором поруки № 62847 від 22 листопада 2006 року (п. 2.1.) передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, які йому добре відомі.

В договорі поруки № 62847 від 22.11.2006 року ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 передбачили можливість зміни розміру процентів в порядку, визначеному кредитним договором, на забезпечення якого надана порука. При цьому умовами кредитного договору передбачено можливість зміни процентної ставки зокрема у разі порушення позичальником кредитної дисципліни, без укладення окремої (додаткової) угоди.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

В даному випадку кредитним договором передбачено оформлення змін шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод до нього, крім випадків, коли цим Договором прямо передбачено, що зміни його умов не потребують укладення будь-яких додаткових угод.

Зі змісту кредитного договору вбачається, що проценти є платою за користування кредитними коштами. Тому розмір процентної ставки є суттєвою умовою кредитного договору.

Умовами кредитного договору № 0 від 22 листопада 2006 року передбачено первісну ставку за користування кредитом у розмірі 11,3%. При цьому умовами договору передбачено право Банку за певних умов та настанням певних обставин змінювати процентну ставку, про що направляти пропозицію з новим розміром процентної ставки позичальнику. У разі незгоди позичальника з запропонованим кредитором новим розміром процентів за користування кредитними коштами, Банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту.

Отже, передбачення кредитним договором можливість зміни процентної ставки навіть без укладення додаткової угоди в тій же формі, що й основний договір, а шляхом направлення письмової пропозиції іншій стороні договору зі зазначенням нового збільшеного розміру процентної ставки, є в розумінні ст. 654 ЦК України зміною умов договору в частині первинно встановленої ставки 11,3% за користування кредитом.

Обізнаність поручителя про можливість вчинення кредитиром збільшення процентної ставки на умовах передбачених кредитним договором, сама по собі не свідчить про безумовну згоду поручителя на збільшення обсягу відповідальності останнього без його повідомлення про це.

Крім цього, у договорі поруки відсутні будь-які обмеження стосовно випадків, на які не застосовується пункт 2.1 договору поруки.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач будь-яким чином повідомляв поручителя про збільшення розміру процентів за кредитним договором та відповідно до умов договору поруки отримав на це згоду поручителя.

Відповідно до положення ч.І ст. 559 ЦК України принення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується розмір його відповідальності, презюмується. У цьому разі звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом за наявності відповідного спору (Постанова Верховного Суду України від 21.05.2012 року у справах № 618цс 11 та від 18.06.2012 року у справі № 6-73цс12).

З матеріалів справи не вбачається та доказами не пітверджено, що поручитель надавала згоду на підвищення процентів у разі прострочення тіла кредиту.

Пункти 1.1. та п. 5.1. договору поруки не свідчать про згоду поручителя на односторонню зміну банком умов договору щодо підвищення розміру процентів та, як слід, на збільшення обсягу відповідальності поручителя, з огляду на таке.

Так, ПАТ «УкрСиббанк» всупереч умовам кредитного договору, зокрема п. п. 1.3.1, 1.3.2, та п. п. 9.1, 9.2, 9.4. без повідомлення і згоди на те поручителя, запровадивши нову система нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу збільшив розмір процентів за користування кредитом в частині прострочених платежів, про що направив письмову пропозицію позичальнику, проти якої той не заперечував і таким чином виразив цим згоду. Це потягло за собою збільшення обсягу відповідальності поручителя без його повідомлення та без отримання на це згоди останнього.

Заявлені ПАТ «УкрСиббанк» вимоги до поручителя в контексті того, що укладаючи договір поруки поручителю були відомі умови кредитного договору про можливість банку за власною ініціативою змінювати розмір процентів, не враховують вимоги пункт 2.1. договору поруки, а також пункту 1.3 та розділу 9 кредитного договору, якими передбачається певна процедура встановлення нового розміру процентів та за наявності для цього певних обставин, що не звільняє кредитора від отримання згоди поручителя в разі збільшення обсягу відповідальності останнього.

У Постанові Верховного Суду України від 25.09.2013 року по справі № 6-97цс13 також зазначено, що висновок судів про достатність попередньої згоди поручителя на зміну умов основного договору є безпідставним, якщо договором поруки чітко визначена необхідність узгодження з поручителем змін та доповнень до кредитного договору, унаслідок яких збільшується відповідальність останнього. Порушення цих умов відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України тягне припинення поруки.

Враховуючи наведене суд правомірно вважав, що порука припинилася з підстав ч.І ст. 559 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитним договором передбачена можливість зміни процентної ставки без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, що на думку апелянта означає згоду поручителя на збільшення обсягу його відповідальності, є неспроможними, оскільки не узгоджуються з умовами договору поруки і не спростовує встановлені судом обставини про відсутність повідомлення поручителя і ненадання доказів отримання від поручителя згоди на збільшення обсягу його відповідальності.

Доводи апеляцйної скарги про те, що фактичного збільшення відповідальності поручителя за кредитним договором не відбулось суперечать встановленим у справі обставинам, які перевірені і підтверджені під час апеляційного розгляду справи і тому висновок районного суду не спростовують.

При таких обставинах немає підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову та визнання поруки, укладеної за Договором поруки № 62847 від 22 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 - припиненою з моменту змін умов основного договору, в саме з 27 лютого 2015 року.

Відносно висновку районного суду в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 судова колегія звертає увагу на наступне.

Пуктом 9.2. кредитного договору передбачено, що при настанні будь-якої з обставин, передбачених ч. 1 п. 9.2 Кредитного договору, Банк може збільшити розмір процентної ставки, шляхом направлення повідомлення Позичальниу не пізніше ніж за 14 днів до зміну розміру процетної ставки із зазначенням її розміру і дати.

Отже, договором передбачено не лише попередження про підвищення процентної ставки, як такої, а вимагає зазначення конкретного розміру підвищення та дати.

Факт півищення процентної ставки до 22,6% за прострочення зобов'язання за кредитним договором підверджується документально.

Доводи апеляційної скарги, що підвищена ставка 22,6% застосовується не до поточної заборгованості, а лише до прострочених зобов'язань і тому не є змінною процентної ставки і не потребує застосування порядку визначеного у п. 9.2. кредитного договору є неспроможними, оскільки не звільняють Банк від дотримання порядку передабченого п. 9.2. кредитного договору, який передбачає застосування цього порядку до будь-якої зміни процентної ставки вбік збільшення, а не діференцює підвищення процентної ставки до поточної або простроченої заборгованості зі звільненням дотримання порядку у разі, зокрема, підвищення Банком процентної ставки до прострочених зобов'язань.

ПАТ «УкрСиббанк» не надано будь-яких доказів виконання умов п. 9.2. кредитного договору при реалізації його права на застосування підвищеної процентної ставки до прострочених зобов'язань боржника.

Посилання в апеляційній скарзі на лист 2008 року, направленого боржнику про запровадження нової системи нарахування відсотків висновків суду не спростовує, оскільки банком не надано вказаний лист до справи, що унеможливлює дослідження апеляційним судом змісту цього листа і як саме він співвідноситься з порядком, яким врегульовано застосування підвищеної процентної ставки. Також апелянтом не надано доказів отримання ОСОБА_3 цього листа.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що розділом 11 кредитного договору передбачено порядок дострокового повернення кредиту, згідно з яким відповідно до ст. 525, 611 ЦК України, сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п. п. 2.З., 4.9, 5.3, 5.5., 5.6, 5.8.. 5.10., 7.4., 9.2. 9.14 цього договору та направлення Банком на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 календарного дня з дати отримання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку, при цьому у випадку неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни Позичальником адреси, без попереднього про це повідомлення Банку чи у разі неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку.

Отже порядок дострокового повернення кредиту погоджений сторонами у кредитному договорі.

Оскільки вказані положення договору не суперечать вимогам ЦК України зокрема ч.2 ст. 1050 ЦК України щодо права кредитора на дострокове повернення несплаченої частини кредиту та процентів за користування кредитом, то дотримання погодженого у кредитному договорі порядку дострокового повернення кредиту є обов'язковим для сторін договору.

Докази про дотримання Банком вказаного Порядку передбаченого Кредитним договором в матеріалах справи відсутні.

Тобто вимагаючи стягення заборгованості у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, Банк сам не дотримався умов договору щодо Порядку дострокового повернення кредиту, передбаченого Розділом 11 Кредитного договору.

Отже реалізація права ПАТ «УкрСиббанк» на дострокове стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором має відбуватися в порядку погодженому сторонами в розділі 11 кредитного договору.

Оскільки Банком не дотримано такий порядок, звернення до суду з позовом до Позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором є передчасним.

Доводи апеляційної скарги остаточного висновку суду першої інстанції про відмову у позові не спростовують.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що дотримання порядку дострокового стягнення, погодженого сторонами в розділі 11 кредитного договору у разі не усунення боржником вимоги у встановлений строк, не позбавляє кредитора можливості реалізувати своє право на дострокове повернення кредиту та сплати процентів в судовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" адвоката Курило Юлії Володимирівни - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.10.2018 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова