РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2614/18

24 жовтня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу№564/2614/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (м.Костопіль Рівненської області, вул.Терешкової 1) про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні сімейні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага одне до одного. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде шкодити її інтересам.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивачем подано суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачем подано суду заяву розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно приписів ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ №416132, 29.06.1985 Костопільським райвідділом загс Ровенської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що складено відповідний актовий запис за №123.

Майнового спору та неповнолітніх дітей у сторін немає.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення.

Таким чином, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи скрутне матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе задоволити клопотання про звільнення від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 142, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (м.Костопіль Рівненської області, вул.Терешкової 1) про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29.06.1985 Костопільським райвідділом загс Ровенської області, актовий запис №123.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

У зв'язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 24.10.2018.

СуддяОСОБА_3