Провадження за заявою№ 2-з/522/346/17
У Х В А Л А

04 січня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про зняття арешту,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою судді Центрального районного суду міста Одеси від 29 січня 2002 року.

Мотивує вимоги тим, що судове рішення виконано в повному обсязі, а арешт, накладений в порядку примусового виконання судового рішення був скасований.

Сторони в судове засідання не зявились, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви про скасування заходів забезпечення позову, таким, що підлягає задоволенню, в порядку ст. 158 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою судді Приморського (колишня назва - Центральний) районного суду м. Одеси (ОСОБА_3В.) від 29.01.2002 року накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 з метою забезпеченнях позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5М.(а.с.5).

Зазначений арешт зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, про що свідчить архівний номер 2849221ОDESSA1, Архівна дата: 30.01.2002, № реєстра 130-2002( а.с. 3-4).

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 24 квітня 2003 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку в подвійному розмірі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 подвійну суму завдатку в розмірі 10 678 гривень, а також витрати по сплаті судового збору, яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2003 року змінено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 5333,9 гривень. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 11,12).

Верховний Суд України ухвалою від 06.04.2006 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2003 року відхилено і залишена вказана ухвала без змін (а.с.13-14).

Як вбачається із матеріалів справи, рішення суду про стягнення 5333,9 гривень, звернуто до примусовому виконання (а.с. 6-14).

В забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем 23.10.2006 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Боржником 24.11.2017 року на депозитний рахунок відділу було зарахована сума боргу з урахуванням виконавчого збору.

Постановою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 28.11.2017 року скасована постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в забезпечення виконання виконавчого листа № 2-2341, виданий апеляційним судом Одеської області 28.07.2006 року, про стягнення З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 боргу у сумі 5333,90 грн.

Отже, в порядку ч. 8 ст. 158 ЦПК України, після завершення примусового виконання судового рішення, заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1, ухвалою судді Центрального районного суду міста Одеси від 29 січня 2002 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня вручення сторонам її копії.

Суддя Л. М. Чернявська

04.01.2018