РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Капітонова В. І. при секретарі Нарижній О. Г., за участю представника позивача Відонової О. О., представника відповідача ОСОБА_5., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26 грудня 2008 року ОСОБА_4 отримала кредит в розмірі 14 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки.

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний Банк « Приватбанк» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» , які викладені на сайті банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, встановленому Договором.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку із визначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 17 серпня 2017 року має заборгованість в розмірі 106 000,00 гривень, яка складається з наступного:

- 14 563, 58 грн. - заборгованість за кредитом;

- 91 436,42 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 106 000,00 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 гривень.

В судовому засіданні представник позивача пред'явлений позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, надав до суду письмові заперечення , відповідно до яких до позовної заяви позивач надав докази на підтвердження своїх вимог, які є неналежними. Відповідачем не надано доказів, що Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Крім того, позивачем не надано доказів того, що відповідач ознайомлений саме з тією редакцією Умов і правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, позивачем не надано меморіальний ордер перерахування кредитних коштів з рахунку позивача на рахунок відповідача, не надано докази на підтвердження здійснення останнього платежу та графік платежів за договором, банківську виписку з рахунку та копію картки, про яку йдеться в заяві. Крім того, представник відповідача зазначає, що сума заборгованості по кредиту в розмірі 14 500,00 грн. є надуманою, оскільки в матеріалах справи міститься заява, в якій зазначений бажаний кредитний ліміт в розмірі 500,00 грн. Крім того, у справі відсутній кредитний договір від 26 грудня 2008 року б/н, оскільки наявні документи не утворюють визначеної кредитором сукупності документів, що разом складають кредитний договір, тож сторони не уклали договір у формі, що її час зазначив позивач.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

26 грудня 2008 року відповідачем заповнено заяву на отримання кредитної карти « Універсальна» із встановленням кредитного ліміту в розмірі 500,00 грн. та базовою відсотковою ставкою 3% в місяць із розрахунку 360 днів на рік. Зі змісту даної заяви вбачається, що клієнт ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві у полі «Клієнт» в графі «Підпис».

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом п. 3.2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг клієнт надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 3.3. розділу І Умов та правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

Як вбачається з наданої банком виписки про рух коштів на карт-рахунку, який належить відповідачу, 26 грудня 2008 року відповідачу був встановлений кредитний ліміт в сумі 500,00 грн., в подальшому 24 жовтня 2009 року він був збільшений до 5 000,00 грн., 10 червня 2010 року - до 7 500,00 грн., 22 жовтня 2010 року - до 9 500,00 грн. , 24 січня 2011 року - до 11 500, 00 грн. , з 27 лютого 2011 року - до 14 500 грн., 02 жовтня 2011 року - зменшений до 11 500,00 грн., а 21 квітня 2013 року встановлений в сумі 14 500,00 гривень. Строк дії кредитної картки - до липня 2020 року.

З наданих позивачем виписок за карт-рахунком позивача вбачається, що позичальник користувався отриманою ним платіжною карткою, отримував кошти з неї, частково погашав заборгованість за кредитом.

За змістом п. 3.1.1 розділу ІІ Умов та Правил надання банківських послуг, строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки. Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Відповідно до п. 3.1.3 Умов по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше ( до початку місяця закінчення строку дії ) не надійшла письмова заява про закриття картрахунку,а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій за картрахунком і при виконанні інших умов продовження, визначених Договором.

П. 6.5 розділу І Умов передбачено, що клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 5.4 р. ІІ Умов визначено, що строк погашення по кредиту ( кредитний ліміт , кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого мінімального обов'язкового платежу, здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці ( в полі MONTH).

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості , станом на 17 серпня 2017 року заборгованість відповідача становить 106 000,00 гривень, яка складається з наступного:

- 14 563,58 гривень - заборгованість за кредитом;

- 91 436,42 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом;

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов'язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконав свої обов'язки за договором.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14 563, 58 грн. , яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Разом з тим, відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 3 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Водночас, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором (ч.4 ст.1056-1 ЦК України).

Незважаючи на надання кредитору та позичальнику права самостійно визначати спосіб та порядок збільшення кредитором змінюваної процентної ставки у кредитному договорі, певні гарантії, передбачені Законом, ЦК України, повинні бути дотримані.

Відповідно до ст.1056-1 ЦК України кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим ч. 5 ст. 1056-1 ЦК України.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки (ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України).

У п. 28 Постанови від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,що виникають із кредитних відносин» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав роз'яснення про те, що при підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Суд звертає увагу, що згідно з п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право провадити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, але при цьому банк повинен до введення змін проінформувати клієнта про зміну таких тарифів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не наданого жодного належного та допустимого доказу, вважати, що між сторонами укладено кредитний договір із встановленням змінюваної процентної ставки.

Оцінюючи порядок збільшення фіксованої процентної ставки, суд зазначає, що у абзаці 3 п.28 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1ЦК України зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (не укладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

В укладеному між сторонами кредитному договорі не визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

Таким чином, суд приходить до висновку, що збільшення фіксованої процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку.

Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором з 18 вересня 2009 року до 01 вересня 2014 року, а саме до зміни банком в односторонньому порядку процентної ставки в бік її збільшення.

При визначенні розміру заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом з 01 вересня 2014 року по 17 серпня 2017 року суд виходить з погодженої сторонами процентної ставки по кредиту 30 % на рік на залишок заборгованості.

Отже розмір заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 17 серпня 2017 року становить :

1081 день х 30 % : 360 днів х 14 563 гривень 58 копійок : 100% = 13 119 гривень 36 копійок.

Стягненню з відповідача підлягають проценти за користування кредитом нараховані за ставкою 30 % річних станом на 31 серпня 2014 року в розмірі 43 гривень 10 копійок і проценти за користування кредитом за період часу з 01 вересня 2014 року по 17 серпня 2017 року в розмірі 13 119 гривень 36 копійка, а загальна сума заборгованості за процентами з урахуванням вищевикладеного становить 13 162 гривень 46 копійок.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_4 не виконала належним чином зобов'язань, передбачених кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що утворилась станом на 17 серпня 2017 року в загальному розмірі 27 726 грн. 04 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 14 563 грн. 58 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 13 162 грн. 46 коп., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині.

Крім того, у відповідності зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, на 26 %, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, 26 % від 1 600,00 грн., що становить 416,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (14360570, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 726 (двадцять сім тисяч сімсот двадцять шість) грн. 04 коп., яка складається з наступного:

- 14 563 (чотирнадцять тисяч п'ятсот шістдесят три) грн. 58 коп. - заборгованість за кредитом;

- -13 162 (тринадцять тисяч сто шістдесят дві) грн.. 46 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (14360570, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) судовий збір у розмірі 416 (чотириста шістнадцять) грн.. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 серпня 2018 року.

Суддя В. І. Капітонов