справа №176/1794/18
провадження №2/176/940/18
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дати подання позову, до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 09 липня 2016 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 2017 року з відповідачем проживають окремо, доньки знаходяться на повному її утриманні. На даний час вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, єдиним джерелом її доходів є щомісячна одноразова допомога при народженні у розмірі 860 грн. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання, як дружини з якою проживають діти. Оскільки відповідач добровільно такої допомоги не надає, вона змушена звернутися до суду.

Позивач, у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. При цьому, остання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, із вказівкою на підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

З урахуванням клопотання позивача та відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 09 липня 2016 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис №124 (а.с.5).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками малолітніх ОСОБА_4, 07 червня 2017 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с.6,7).

Малолітній діти сторін проживають разом із матірю, знаходячись на утриманні останньої, що підтверджується довідкою про склад сімї №1/3-2290 виданої виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради (а.с.12).

Відповідно довідки №1835 від 27.07.2018 року Управління праці та соціального захисту населення позивач ОСОБА_1 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. (а.с.13).

Статтею 75 СК України встановлено обов'язок дружини, чоловіка матеріально підтримувати один одного.

Відповідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців або інших аліментних зобов'язань не має, оскільки вказане не заперечино.

У зв'язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе.

Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини сторонами не вирішено.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є має працездатний вік, працює, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача.

Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх донькою ОСОБА_3 трирічного віку.

Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 13 серпня 2018 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред'явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 403 ЦПК України, ст. ст. 79, 84, 85, 180, 181, 182, 183Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зарестрованої за адресою АДРЕСА_1, аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 13 серпня 2018 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_3трьох років, а саме до 18 червня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5