Провадження № 22-ц/779/50/2018
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Девляшевський
У Х В А Л А

10 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.,

секретаря: Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, Відділу Держгеокадастру у Тлумацькому районі про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок, господарські споруди та земельні ділянки, зобов'язання зареєструвати кадастровий номер на земельні ділянки, зобов'язання видати державний акт на право власності на земельні ділянки, визнання права власності на кошти збережені в Ощадбанку, а також на все майно, що буде виявлено в процесі життя, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену головуючою-суддею Пастернак І.А. 10 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, Відділу Держгеокадастру у Тлумацькому районі про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок, господарські споруди та земельні ділянки, зобов'язання зареєструвати кадастровий номер на земельні ділянки, зобов'язання видати державний акт на право власності на земельні ділянки, визнання права власності на кошти збережені в Ощадбанку, а також на все майно, що буде виявлено в процесі життя, повернуто позивачу на підставі п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України у зв'язку з непідсудністю справи Івано-Франківському міському суду.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, зазначає апелянт судом першої інстанції не було розглянуто додані до позовної заяви додатки для доказування належної підготовки до судового розгляду. ОСОБА_3 вважає невірним висновок суду першої інстанції, що дана справа територіально йому не підсудна, оскільки одним із відповідачів є Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора, яка є юридичною особою і знаходиться у м. Івано-Франківську. А тому, на його думку, у відповідності до ч.2 ст. 109 ЦПК України дана справа повинна розглядатись Івано-Франківським міським судом. Посилаючись на вищенаведене, апелянт просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явились, хоча судові повідомлення були направлені і вручені їм у встановленому законом порядку завчасно. Отже. є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи ОСОБА_3 позовну заяву, суд першої інстанції прийшов до висновку, що даний позов не підсудний Івано-Франківському міському суду, оскільки він виник з приводу нерухомого майна, а тому на підставі ч.1 ст. 114 ЦПК України він повинен бути пред'явлений за місцезнаходженням майна або основної його частини. З цим висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів на підставі такого.

Питання визначення підсудності справ врегульоване розділом 3 главою 1 ЦПК України (який був чинним на момент подачі позову та постановлення оскаржуваної ухвали). Зокрема, ст.114 ЦПК передбачено виключну підсудність позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. В ч. 1 названої статті ЦПК України вказано, що такі позови пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

В пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року вказано, що згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, Відділу Держгеокадастру у Тлумацькому районі про визнання права власності на спадкове майно, зокрема на житловий будинок, господарські споруди та земельні ділянки, які знаходяться у с. Вікняни, Тлумацького району Івано-Франківської області, а також про зобов'язання зареєструвати кадастровий номер на земельні ділянки, зобов'язання видати державний акт на право власності на земельні ділянки, визнання права власності на кошти збережені в Ощадбанку та на все майно, що буде виявлено в процесі життя. Тобто предметом позову ОСОБА_3 є нерухоме майно.

Таким чином, оскільки спір ОСОБА_3 стосується нерухомого майна, яке знаходиться у с. Вікняни Тлумацького району, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що даний спір територіального не підсудний Івано-Франківському міському суду.

Посилання апелянта ОСОБА_3 на те, що одним із відповідачем у даній справі є Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора, яка знаходиться у м. Івано-Франківську, а тому у відповідності до ч.2 ст. 109 ЦПК України спір повинен розглядатись Івано-Франківським міським судом за загальним правилом підсудності, колегія суддів відхиляє, оскільки, по-перше, згідно п.41 вказаної вище Постанови Пленуму, у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності. А по-друге, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Це положення відображено й у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України від 04.07.2011 р. в якому зазначено, якщо у конкретній справі виникає спір між спадкоємцями щодо певного спадкового майна або щодо пропуску строку на прийняття спадщини тощо, то сторонами у справі є не спадкоємець і нотаріус, а спадкоємці між собою.

Приймаючи до уваги наведене вище, колегія суддів вважає оскаржену ухвалу законною і обгрунтованою. Тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 10 листопада 2017 року в даній справі - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 15 січня 2018 року.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: Р.Й. Матківський

В.Д. Фединяк