АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/3924/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1132/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року

в справі за позовом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_3 про стягнення суми.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - Управління) звернулося в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплачених коштів у розмірі 10 219 грн. 42 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а після проведеної позивачем перевірки даних використаних для призначення (перерахунку) пенсії з даними реєстру застрахованих осіб та Індивідуальними відомостями про застраховану особу встановлено, що виникла переплата пенсії за період з 01 серпня 2007 року по 31 березня 2016 року у розмірі 10 219 грн. 42 коп., яку позивач й просить стягнути з відповідача.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, остільки переплата пенсії виникла внаслідок рахункової помилки при автоматизованому способу обробки пенсійної документації, а отже, у відповідності до п. 1 ст. 1215 ЦК України підлягає поверненню, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши ОСОБА_3, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.4).

Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, з метою доцільного та ефективного використання бюджетних коштів, було проведено перевірку даних використаних для призначення (перерахунку) пенсії, в результаті якої встановлено, що виникла переплата пенсії ОСОБА_3 за період з 01 серпня 2007 року по 31 березня 2016 року, у розмірі 10 219 грн. 42 коп.

Про факт виникнення переплати пенсії у відповідача свідчить лист № 506 Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с.5).

Зі справи убачається, що ОСОБА_3 був надісланий лист-претензія № 2344/05 від 08 лютого 2017 року, яким було запропоновано сплатити суму боргу в добровільному порядку (а.с.6).

Встановлено, що позивач звернувся до суду 23 березня 2017 року щодо періоду переплати пенсії, починаючи з 01 серпня 2007 року.

Під час провадження в суді першої інстанції відповідачем було подано клопотання про застосування строку позовної давності (а.с.37).

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з того, що позивачем у встановленому законом порядку не доведено рахункову помилку, в результаті якої відповідачу було надмірно виплачено кошти.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Твердження апеляційної скарги про те, що переплата пенсії виникла внаслідок рахункової помилки при автоматизованому способу обробки пенсійної документації, а отже, підлягає поверненню, колегія суддів визнає таким, що не заслуговують на увагу.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК Українивстановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Таким чином, без підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які повинен довести позивач, посилання представника Управління про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 надмірно виплаченої суми пенсії є необґрунтованими.

В своїх поясненнях представник Управління зазначав, що переплата пенсії відповідачу у розмірі 10 219 грн. 42 коп. виникла внаслідок рахункової помилки при автоматизованому способу обробки пенсійної документації, а саме, під час відпрацювання його заяви від 01 серпня 2007 року щодо проведення перерахунку пенсії по стажу та заробітної плати.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту надання ОСОБА_3 неправдивої інформації, недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, в сумі 10 219 грн. 42 коп., які є пенсійною виплатою, як і не встановлено та не доведено наявності рахункової помилки, то відповідно до вимог ст. 1215 ЦК Українизазначена сума поверненню не підлягає.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не містять обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, наявні в справі докази у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано правильну оцінку зібраним доказам, при дотриманні норм процесуального права до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: