Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/4354/17 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М. ПОСТАНОВА
02 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді Шевчук А.М.,
суддів: Трояновської Г.С., Микитюк О.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу №279/4354/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"
на заочне рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 травня 2018 року, яке ухвалене під головуванням судді Шульги О.М. в м. Коростені,
У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі - ПАТ КБ «Приватбанк» або банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 (надалі - позичальник або боржник). Просило стягнути за період з 01 червня 2015 року по 11 вересня 2017 року загальну заборгованість за кредитним договором у сумі 26 091,31 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 152,04 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 12 595,09 грн., нарахованої пені - 8 625,55 грн. та штрафу - 500 грн. фіксованої його частини і 1 218,63 грн. процентної складової. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що відповідно до умов кредитного договору №б/н від 05 червня 2012 року банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник своїх зобов'язань за договором не виконав, оскільки кредит не повернув та проценти за користування не сплатив.
Заочним рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг за кредитним договором №б/н від 05 червня 2012 року в сумі 14 822, 46 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу відмовлено та вирішено питання судових витрат.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити в частині зменшення заборгованості за процентами, і ухвалити в цій частині нове рішення, стягнувши заборгованість за процентами в розмірі 12 595,09 грн., а в іншій частині рішення залишити без змін. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не звернув увагу на те, що відповідач розмір заборгованості не оспорював, а тому неправомірно здійснено перерахунок заборгованості за процентами. Відповідачем підписано анкету-заяву при укладенні кредитного договору, чим останній підтвердив свою згоду на те, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Розмір і порядок нарахування процентів встановлюються договором. Відповідачем не було пред'явлено вимоги банку щодо незгоди з підвищенням процентів. ОСОБА_1 продовжував користуватися кредитними коштами та погашав заборгованість за новою процентною ставкою.
Перевіривши відповідно до положень ст.367 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Стягуючи проценти за користування кредитом частково у сумі 3 044,87 грн., суд першої інстанції виходив із того, що надані позивачем докази не містять будь-яких даних про узгодження з відповідачем зміни процентної ставки або повідомлення відповідача про таку зміну. Відмовляючи у задоволенні штрафу, суд своє рішення обґрунтував тим, що умовами та правилами надання банківських послуг сплата пені і штрафу передбачені за одне й те саме правопорушення - недотримання строків виконання грошових зобов'язань. При цьому тіло та пеня стягнуті у повному обсязі.
Апеляційний суд не може погодитися із правовим обґрунтуванням щодо процентів за користування кредитом, а також з висновками суду першої інстанції щодо розміру тіла, процентів за користування кредитом та пені, що підлягають до стягнення. При цьому погоджується із доводами щодо штрафу.
У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідач не підписував 05 червня 2012 року анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.9).
За таких обставин, підписавши заяву-анкету, ОСОБА_1 погодився із тим, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг.
Перед укладенням договору відповідач ознайомився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані останньому в письмовому вигляді. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив факт своєї згоди із умовами, правилами та тарифами, які надає банк клієнту в разі укладення відповідного правочину. Позичальник також зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.
За нормами частин 1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, підпис під якими не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.
Статтею 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що при укладенні правочину сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору та 05 червня 2012 року уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Окрім того, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, то підпис відповідача під ними не є обов'язковим. Не доведено й дії інших Умов та Правил, а також Тарифів під час укладення договору.
Згідно із пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
У пунктах 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням яких клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг. Карта може бути використана держателем для оплати товарів і послуг, отримання/внесення грошових коштів у банківських установах і через банкомати, з метою інших банківських операцій, передбачених Договором.
Згідно розрахунку заборгованості відповідач кредитними коштами користувався.
Відповідно до нового розрахунку банка за спірний період з 01 червня 2015 року по 11 вересня 2017 року має місце заборгованість тілом кредиту в сумі 1 976,45 грн. (розрахунок приєднаний до матеріалів справи).
Разом із тим, апеляційний суд не може погодитися із розрахунком заборгованості за процентами за користування кредитом, який знаходиться на аркушах 7-8, оскільки він не відповідає умовам укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг.
Відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» позичальнику встановлено базову процентну ставку - 2,3% на місяць або 27,60% на рік (а.с.10). Проценти на неустойку нараховуватися не повинні. Отже, заборгованість за процентами за користування кредитом, ураховуючи всі суми внесені на погашення за наданим кредитом, склала 57,59 грн. за спірний період з 01 червня 2015 року по 11 вересня 2017 року.
Ураховуючи вищевикладене, належить стягнути з відповідача на користь банка тіло кредиту в сумі 1 976,45 грн. та проценти за користування кредитом у сумі 57,59 грн., що підтверджується новим розрахунком банка за спірний період, а доводи апеляційної скарги щодо розміру процентів за користування кредитом спростовуються матеріалами справи, суперечать дійсним обставинам справи та не враховують реального погашення наданого кредиту.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Відповідно до пункту 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., позичальник сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом.
Відтак пеня за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань складає 100 грн., якщо прийняти до уваги виникнення прострочених платежів на суму більше 100 грн. та новий розрахунок банка за спірний період.
Із огляду на вищевикладене, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.376 ЦПК України та ухвалює нове судове рішення, яким позов банка задовольняє частково, стягуючи з позичальника на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг в сумі 2 134,04 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 1 976,45 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом - 57,59 грн. та заборгованості за пенею - 100 грн.
Відносно штрафу (його фіксованої частини та процентної складової), то виходячи із умов договору штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за договором про надання банківських послуг, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Отже, в частині стягнення решти тіла кредиту (1 175,59 грн.), процентів за користування кредитом (12 537,50 грн.), пені за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань (8 525,55 грн.) та всього штрафу (1 718,63 грн.) відмовляється.
У зв'язку з вищевикладеним змінюється розподіл судових витрат відповідно до приписів ст.141 ЦПК України. Так, вимоги банка задоволенні на 8,18 %, а тому на користь позивача стягується з відповідача судовий збір у сумі 327,20 грн., сплачений при зверненні кредитора до суду та за подачу апеляційної скарги, що пропорційно задоволеним вимогам (4 000 х 8,18 : 100).
Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.
Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задовольнити частково.
Заочне рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 травня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.
У задоволенні решти позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 06 серпня 2018 року.