Дата документу "09" серпня 2018 р.
Справа № 320/6211/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» серпня 2018 року суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Калугіна І.О., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України по цивільній справі за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Мелітопольська міська рада Запорізької області, про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Відповідно до ч. 5 ст.175 ЦПК України заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимог; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Заявником в порушення п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не надано відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки дасть їй можливість реалізувати свої права на відновлення національності по лінії дідуся.

Так, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 300 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про національні меншини» фізична особа має право на збереження своєї національної самобутності. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, якими не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах.

На підставі Указу Президента України №70/99 від 27 січня 1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Таким чином, факт належності особи до певної національності не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки відповідно до положень ст. 293 ЦПК України не належить до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Такі ж роз'яснення містяться у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до яких не можуть бути встановлені в судовому порядку факти належності до певної національності.

Крім того, в доданих до заяви документах не міститься доказів спору, тобто немає підтвердження, що заявник кудись зверталася і їй було відмовлено, чи то в оформленні документів для виїзду за кордон, чи то для оформлення спадщини, у звязку із чим у заявника виникла необхідність, а крім того право на звернення до суду із вказаною заявою.

Зазначені недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на вищевикладене, вказану заяву, слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Мелітопольська міська рада Запорізької області, про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити заявнику положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, відповідно до якої якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає окремо від рішення суду.

Суддя: І.О.Калугіна