Справа № 459/3306/17
Провадження № 2/459/256/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року м. Червоноград

Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань Сиванич У.М.,

Справа № 459/3306/18

Позивач: ОСОБА_2

Відповідач: ОСОБА_3

Третя особа без самостійних вимог: старший державний виконавець Червоноградського міського ВДВС ГТУЮ у Львівській області Марчук Наталія Петрівна

Вимоги позивача: про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів

Особи, які з'явилися у судове засідання:

Відповідач ОСОБА_3,

Позивач звернулася з позовом до відповідача, у якому просила стягнути з відповідача на її користь 13 686,41 грн. пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з січня 2012 року по жовтень 2017 року. Вимоги обґрунтовані тим, що рішенням суду відповідача зобов'язано до сплати на її користь аліментів на утримання двох дітей. Виконавчмй лист по даному судовому рішенні перебуває на виконанні у Червоноградському МВ ВДВС (виконавче провадження АСВП № 31101726).Так як розмір аліментів був визначений судом в твердій грошовій сумі, така сума підлягає індексації. З моменту відкриття виконавчого провадження відповідач сплачує аліменти несвоєчасн та не в повному обсязі, в результаті чого станом на 23.10.2017 року утворилася заборгованість в сумі 24 495,16 грн.

Заперечень відповідача до суду подано не було.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, пославшись на те, що розрахунки заборгованості по аліментах проведені не вірно.

Позивач в судовому засіданні 12.03.2018 року позов підтримала, зазначивши, що має на утриманні двох дітей, які ходять на гуртки, потребують лікування, харчування. Вказала, відповідач працює неофіційно. В судове засідання 30.07.2018 року позивач не з'явилася подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, тому просить відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася.

Інших заяв та клопотань учасниками справи не подано.

Ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 26.12.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 21.02.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Судом установлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13.12.2011 року ОСОБА_3 зобов'язано до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно, але мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 21.11.2011 року до повноліття дітей.

Як видно із розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 2-1755 станом на 30.06.2018 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 82 645,44 грн.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст. 19 ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із сімейних відносин та мають регулюватися положеннями глави 15 Сімейного кодексу України, а саме: статті 196 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За умовами ст.196 КК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відтак відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів, заяв, клопотань.

Оглянувши розрахунок заборгованості відповідача зі сплати аліментів на користь позивача видно, що відповідач сплачує аліменти періодично, є прострочки платежів, однак після прострочок таких платежів, відповідач сплачує аліменти в більшому розмірі, ніж це визначено рішенням суду, що стає неможливим для надання правильної оцінки дій державного виконавця стосовно розподілу надмірно сплачених коштів, тобто чи вірно проводиться погашення попередніх заборгованостей відповідача.

Суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи.

У даній справі таких доказів недостатньо для розгляду спору по суті. Водночас, жодних клопотань/заяв ні однією зі сторін про проведення експертизи по справі щодо перевірки правильності нарахування пені по несплаті відповідачем аліментів, суду подано не було, з чого неможливо об'єктивно та вірно оцінити правильність складеного державним виконавцем розрахунку, та, я наслідок правильність проведених позивачем розрахунків пені по несплаті аліментів.

Тому з урахуванням відсутності доказів у підтвердження ухилення відповідача від сплати аліментів, відсутність у матеріалах справи висновку експерта про правильність розрахунку заборгованості по несплаті відповідачем аліментів, судом не встановлено вини відповідача у простроченні сплати аліментів та виникненні заборгованості.

Позивачем відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України не доведено заявлених вимог про стягнення з відповідача 13686,41 грн. неустойки /пені/ за прострочення сплати аліментів за період з січня 2012 року по жовтень 2017 року, а тому позов є необґрунтованим і таким, що до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 263-265, 268, 273, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.08.2018 року.

Позивач - ОСОБА_2 (ідентиф.номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1)

Відповідач - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_2)

Третя особа без самостійних вимог - старший державний виконавець Червоноградського міського ВДВС ГТУЮ у Львівській області Марчук Наталія Петрівна (АДРЕСА_3

Суддя: Д. І. Рудаков