Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2018 р. Справа № 608/1323/18

Номер провадження2/608/579/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивач вказав, що 1 червня 1991 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб в Коцюбинчицькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 06. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Через несумісність характерів та різні погляди на життя сімейне життя в них стало неможливим, між ними часто виникали сварки, непорозуміння На даний час вони проживають окремо вже протягом двох років, в кожного з них є інші сім'ї, миритись вони не бажають. Їх сім'я існує формально, тому позивач просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що з 1 червня 1991 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Коцюбинчицькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 06.

Спільне життя у сторін не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. На даний час вони проживають окремо вже протягом двох років, в кожного з них є інші сім'ї.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України в резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, і розподіл судових витрат.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 133 вищезазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового зборута витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 141 вказаного вище Кодексу судовий збірпокладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача, останній звільнений від сплати судового збору, тому віжповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачки підлягають стягненню на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 704,80 гривень судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (с. Коцюбинчики Чортківського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), зареєстрований 1 червня 1991 року в Коцюбинчицькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 06.

Стягнути з ОСОБА_2 на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк