Справа №2-6346/10 08.08.2018
Провадження №22-ц/784/1220/18
Суддя суду першої інстанції - Біцюк А.В.
Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року м.Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Яценко Л.В.,

за участі представника заявника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, поданою її представником ОСОБА_3, на ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 08 червня 2018 року, постановлену під головуванням судді Біцюка А.В. в приміщенні суду в м.Миколаєві, за заявою ОСОБА_4 про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовувала наступним.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 31 серпня 2010 року з ОСОБА_6 на користь заявниці стягнуто аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 767 грн., починаючи з 21 червня 2010 року по день досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який пред'явлено до виконання у Заводський відділ державної виконавчої служби м.Миколаїв, який в свою чергу передав його для виконання до Інгульського (Ленінського) відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв.

У подальшому рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 серпня 2012 року розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_6 на користь заявниці на утримання ОСОБА_7 зменшено з 767 грн. до 600 грн., починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Заявниця вказувала, що про хід виконавчого провадження їй було невідомо, оскільки жодних відомостей від виконавчої служби вона не отримувала.

З листа виконавчої служби їй стало відомо, що боржник звернувся до Інгульського ВДВС з заявою про закінчення виконавчого провадження, до якої додав лист Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2014 року про відкликання виконавчого листа за рішенням суду від 31.08.2010 р.

Звернувшись до Інгульського ВДВС м.Миколаїв, вона дізналася про завершення виконавчого провадження на підставі п.9 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та наявність у ОСОБА_6 станом на день закінчення виконавчого провадження заборгованості по сплаті аліментів в сумі 7 497,38 грн.

У 2014 році заявниця повторно подавала виконавчий лист на виконання, але їй було відмовлено у зв'язку з наявністю постанови про закінчення виконавчого провадження, а тому неможливістю розпочати його заново.

З листа Інгульського ВДВС від 09 лютого 2018 року їй стало відомо, що оригінал виконавчого листа було повернуто до суду.

Посилаючись на те, що виконавчий лист №2-6346/2010 в матеріалах справи відсутній, його втрачено не з її вини, боржник має заборгованість по сплаті аліментів за рішенням суду від 31.08.2010 р., заявник просила видати дублікат виконавчого листа.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 08 червня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи у її задоволенні, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа, виконавче провадження за яким закінчено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати, а її заяву задовольнити.

Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_4 вказувала, що з метою оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, відновлення виконавчого провадження та стягнення з боржника заборгованості за аліментами їй необхідно отримати дублікат виконавчого листа, який було втрачено.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 31 серпня 2010 року позов ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено частково. З ОСОБА_6 на користь заявниці стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 767 грн., починаючи з 21 червня 2010 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.15).

13 жовтня 2010 року Заводським районним судом м.Миколаєва було видано виконавчий лист №2-6346 з виконання вищезазначеного рішення суду (а.с.21).

10 листопада 2010 року постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження з виконання судового рішення (а.с.21).

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 серпня 2012 року розмір аліментів, які підлягали стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на утримання сина, змінено з 767 грн. на 600 грн. на місяць, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 14 серпня 2012 року (а.с.54).

З листа Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв від 09 лютого 2018 року вбачається, що 21 лютого 2014 року надійшла заява ОСОБА_6 про закінчення виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в сумі 767 грн. у зв'язку із набранням законної сили рішення суду щодо зменшення їх розміру та лист Заводського районного суду м. Миколаєва про відкликання виконавчого листа №2-6346/10 (а.с.57-58).

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ від 24 лютого 2014 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-6346, виданого 13 жовтня 2010 року, закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.49 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» - повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ (а.с.44).

На момент закриття виконавчого провадження рішення суду про стягнення аліментів виконано не було. ОСОБА_6 мав заборгованість по сплаті аліментів, яка погашена не була.

18 листопада 2014 року ОСОБА_4 повторно отримала в суді оригінал виконавчого листа у справі №2-6346/10 та пред'явила його до виконання (а.с.49).

19 листопада 2014 року їй було відмовлено у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з його завершенням.

Відповідно до листаІнгульського відділу ДВС м.Миколаїв від 09 лютого 2018 року оригінал виконавчого листа було повернуто на вимогу суду (а.с.57-58).

Між тим, у матеріалах справи оригінал виконавчого листа відсутній.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-XIV, який діяв на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Аналогічні положення містяться у ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII, який діє на даний час.

Відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв'язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов'язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, чи не втратили вони законної сили.

Викладене свідчить, що заявник просить видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини за рішенням суду, яке не виконано, оскільки на момент закінчення виконавчого провадження була наявна заборгованість щодо сплати аліментів. Даних про втрату рішенням законної сили матеріали справи не містять.

Заявник належними доказами довела, що виконавчий лист щодо стягнення аліментів було втрачено не з її вини: вона подавала його на виконання; відділ державної виконавчої служби, як випливає з його листа, повернув його суду, але у матеріалах справи оригінал відсутній.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 є хибним.

Судом першої інстанції не враховано, що мова йде про виконання рішення суду про стягнення аліментів, яке не було виконано, бо на момент завершення виконавчого провадження була наявна заборгованість боржника по сплаті аліментів.

Посилання суду на наявність постанови про закінчення виконавчого провадження є помилковим, тому що стягувач не позбавлена права на оскарження вказаної постанови при наявності для того підстав.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, то ухвала суду на підставі ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_4

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 08 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Видати ОСОБА_4 дублікат виконавчого листа по цивільній справі №2-6346/10, виданого 13 жовтня 2010 року Заводським районним судом м.Миколаєва на підставі рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 31 серпня 2010 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 767 грн., починаючи з 21 червня 2010 року по день досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В.Локтіонова

Судді С.Ю.Колосовський

О.О.Ямкова

Повний текст постанови складено 08 серпня 2018 року.