БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/242/18
Провадження № 2/497/270/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

по розгляд заяви щодо роз'яснення рішення суду

17.07.18 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання Бекметова Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград за відсутністю сторін заяву представника відповідача про розяснення рішення суду у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який опісля уточнив та яким просив визнати незаконним і скасувати наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області №447-К від 21.12.2017 року про звільнення його, позивача ОСОБА_1 з 29.12.2017 року з посади заступника начальника Болградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області у зв'язку з скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до п.1ст.40 КЗпП України; поновити його, ОСОБА_1 з 29.12.2017 року на посаді заступника начальника Болградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області; та стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області (код ЕДРПОУ 41322052) на свою, ОСОБА_1 користь, середній заробіток за час вимушеного прогулу до 31.05.2018р. в сумі 172421 (сто сімдесят дві тисячі чотириста двадцять одну) гривню, зазначивши, що він до суми заробітної плати за час вимушеного прогулу стягнення врахував заробітну плату, яку він отримує наразі, працюючи з 16 березня 2018року інженером з охорони праці у КП «Горводоканал» Болградської міської ради.

13.02.2018 року у справі було відкрите провадження, справа розглянута за участю сторін, і 06.07.2018року судом ухвалене рішення, яким позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - був задоволений в повному обсязі, визнаний незаконним та скасований наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області №447-К від 21.12.2017 року про звільнення ОСОБА_1 з 29.12.2017 року з посади заступника начальника Болградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області у зв'язку з скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до п.1ст.40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 з 29.12.2017 року на посаді заступника начальника Болградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, та стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області (код ЕДРПОУ 41322052) на користь ОСОБА_1, 13.10.1956р. народження, середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 172421 (сто сімдесят дві тисячі чотириста двадцять одну) гривню; з відповідача стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 1926 гривень 54 коп. та рішення суду допущено до негайного виконання в частині поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за один місяць.

09.07.2018року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 про розяснення рішення Болградського районного суду Одеської області від 06.07.2018року у звязку з неможливістю поновити позивача на робочому місці у звязку зі скороченням посади, з якої він був звільнений.

У судове засідання сторони, не зявились, були повідомлені про дату та місце розгляду заяви телефоном, що не перешкоджає розгляду питання по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Вивчивши вимоги і доводи заяви, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1,2 ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

З аналізу наведених процесуальних норм випливає, що роз'яснення судового рішення полягає у викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз'яснення пов'язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

Роз'ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст.124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду має бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз'ясненню.

Рішення суду, зміст якого просить роз'яснити заявник, ухвалене відповідно до вимог ст. ст. 263-265 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14.

Текст рішення суду є зрозумілим, доступним для сприйняття та виконання, містить вичерпні, чіткі та такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті заявлених вимог.

Що ж до поновлення особи на посаді, яка скорочена, то це стосується вже не дії на виконання судового рішення, а засобу його виконання, про що відповідач мав дізнатися у фахівців Держпраці в державній службі України з питань праці, які мають повноваження щодо розяснення таких неординарних випадків в сфері охорони права особи на працю та здійснює державний контроль за додержанням законодавства про працю, конкретно у структурному підрозділі головному управлінні Дерпраці в Одеській області (проспект Шевченка, 2, Одесса, 65044, т. ).

Таким чином, суд, ухвалюючи рішення, послався на таку ситуацію щодо поновлення особи на посаді в разі скорочення цієї посади.

А саме: «оскільки звільнений працівник відповідно до вимог ст.235 КЗпП України поновлюється на попередній роботі, це означає, що він повинен бути наділений повноваженнями, які мав до звільнення з роботи. Отже, наказ про наділення поновленого працівника лише частиною повноважень, які він мав до звільнення, буде суперечити вимогам чинного законодавства. Виходячи з загальних принципів цивільного та трудового права, при відновленні порушених прав, вони повинні бути відновлені у повному обсязі відповідно до тих, які існували до порушення. Зокрема, у ст.6 ЦК України зазначається, що захист цивільних прав громадян здійснюється судом у порядку відновлення становища, яке існувало до порушення права, і припинення дій, які порушують право. Таким чином, встановлення працівнику при поновленні на посаді тільки частини повноважень, чи надання іншої посади, чи підпорядкування працівникові нового підрозділу є нічим іншим, аніж порушенням вимог чинного законодавства.

Фахівці Держпраці пояснювали свого часу таку ситуацію також наступним чином: якщо працівника поновлено на роботі за рішенням суду, а на його посаді вже працює інший працівник, то цей інший працівник підлягає звільненню на підставі п.6 ст.40 КЗпП України. Якщо на посаді поновлюваного працівника працює особа, яка не може бути звільнена з ініціативи роботодавця, вона підлягає обовязковому працевлаштуванню. В разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець має поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису ввести скорочену посаду (за інформацією, знайденою на офіційному сайті Управління Держпраці у Херсонській області).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви представника відповідача про роз'яснення вищезазначеного рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.271 ЦПК України, про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення, суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст. ст. 271, 260, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про розяснення рішення Болградського районного суду Одеської області від 06.07.2018року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління виконавчоїдирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Кравцова