Ухвала

Іменем України

30 липня 2018 року

м. Київ

справа № 344/12483/16-ц

провадження № 61-37163ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Ясеновенко Л. В., Бойчука І. В., Мелінишин Г. П.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року у складі судді Островського Л. Є. позов ОСОБА_4 залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що представником позивача було надіслано на електронну пошту суду клопотання про відкладення розгляду справи, а у разі неможливості відкладення - про розгляд справи без його участі. Тому висновок місцевого суду про повторну неявку позивача не відповідає обставинам справи.

29 травня 2018 року ПАТ «Фідобанк» подало засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просило скасувати постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що місцевий суд обґрунтовано залишив позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду, оскільки судом неодноразово відкладався розгляд справи через неявку позивача в судове засідання.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже обов'язковими умовами залишення заяви без розгляду з наведеної правової підстави є: 1) належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи принаймні у двох судових засіданнях поспіль; 2) його неявка в обидва судові засідання; 3) не подання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Установлено, що ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 травня 2017 року після повторного автоматизованого розподілу прийнято до провадження цю справу та призначено її до розгляду на 13 липня 2017 року.

Судове засідання, призначене на 13 липня 2017 року, було відкладене у зв'язку з неявкою сторін на 26 жовтня 2017 року.

Судову повістку про розгляд справи 26 жовтня 2017 року ОСОБА_4 не отримав, що підтверджується повернутим до суду повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою служби поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

Однак 26 жовтня 2017 року позивач подав до суду клопотання про витребування доказів - матеріалів кредитної справи, та просив відкласти розгляд справи у зв'язку з його відрядженням до міста Львова.

Розгляд справи було відкладено на 19 лютого 2018 року.

19 лютого 2018 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою, та просив у разі відхилення такого клопотання - розглянути справу без його участі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для залишення заяви без розгляду відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, оскільки матеріали справи не містили доказів належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи у двох судових засіданнях поспіль, а в день постановлення місцевим судом ухвали про залишення позовної заяви без розгляду представником позивача було надіслано на електронну пошту суду клопотання про відкладення розгляду справи, а у разі неможливості відкладення - про розгляд справи без його участі.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Отже, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись пунктом 2 частини четвертої, частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про визнання недійсним кредитного договору.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов