АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/227/18 Номер провадження 22-ц/786/1623/18Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Пилипчук Л.І.,

суддів Панченка О.О., Чумак О.В.,

секретар Рибак О.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Агрофірми «Вересень»

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 травня 2018 року, постановлене суддею Клименко С.М.,

по справі за позовом ОСОБА_2 до Агрофірми «Вересень» про визнання договору оренди земельної ділянки розірваним та повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Агрофірми «Вересень» про визнання договору№ 72 оренди земельної ділянки від 01.09.2008 року розірваним в односторонньому порядку та зобов'язати відповідача повернути їй належну земельну ділянку, розташовану на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 3,64 га, оскільки вона має намір обробляти землю самостійно.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 березня 2018 року - позов задоволено.

Визнано розірваним в односторонньому порядку договір № 72 оренди земельної ділянки, розташованої на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 3,64 га, укладений 01.09.2008 року між ОСОБА_2 Андрієвною та Агрофірмою «Вересень», зареєстрований у Кременчуцькому районному центрі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», запис № 94 від 05 травня 2010 року.

Зобов'язано Агрофірму «Вересень» повернути ОСОБА_2 за актом прийняття-передачі земельну ділянку, розташовану на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1 загальною площею 3,64 га в стані, переданому в оренду.

Стягнуто з Агрофірми «Вересень» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1409 грн.

Рішення вмотивовано тим, що пунктом 36 договору оренди передбачено право розірвання договору в односторонньому порядку, тому позивач правомірно звернувся до відповідача з листом від 20.12.2017 року про розірвання договору та повернення їй земельної ділянки.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив відповідач. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вважає хибними доводи позивача та висновок районного суду, оскільки п.36 договору оренди від 01.09.2008 року, яким передбачено право розірвання договору в односторонньому порядку, пов'язаний з п.35 цього договору, в якому передбачені випадки припинення договору шляхом його розірвання. Підстави для розірвання договору відсутні.

Посилається на неповноту з'ясування судом обставин щодо дотримання позивачем приписів ч.3 ст.214 ЦК України відносно того, що відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій були вчинено правочин, тоді як позивач не додавав до свого листа відповідний договір про розірвання договору.

Доводить, що право на односторонню відмову від правочину, суперечить положенням ст.ст.32,32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.214,651 ЦК України, оскільки законодавець закріпив як обов'язкову умову розірвання (відмови від виконання зобов'язання) порушення однією із сторін зобов'язання.

Посилається на порушення районним судом норм процесуального права щодо належного повідомлення про час та місце судового засідання, не вручення відповідних процесуальних документів.

Відзиви від сторін не надходили.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,64 га, розташованої на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю серія НОМЕР_2, виданим Гориславською сільською радою 27.06.2002 року. /а.с.9/

01 вересня 2008 року між ОСОБА_3 та Агрофірмою «Вересень» укладено договір № 72 оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстрований у Кременчуцькому районному центрі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», запис №94 від 05 травня 2010 року. /а.с.4-7/

Відповідно до пункту 36 договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

Листом від 20.12.2017 року ОСОБА_4 повідомила Агрофірму «Вересень» про намір самостійно обробляти належну їй земельну ділянку та, посилаючись на положення п. 36 договору оренди землі, повідомила про розірвання в односторонньому порядку договору з 01.01.2018 року з вимогою повернути належну їй земельну ділянку до зазначеної дати. Вказаний лист вручено відповідачу поштою 02.01.2018 року. /а.с. 13/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на час укладення правочину сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та пунктом 36 договору передбачили можливість розірвання його в односторонньому порядку без обумовлення права на його застосування настанням будь-яких подій чи у взаємозв'язку з п.п.34,35 договору.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зводяться до незгоди з рішенням, переоцінки доказів та тлумачення норм права і положень договору на свою користь.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 31 вказаного Закону регламентує загальний порядок розірвання договору оренди землі, зокрема, частинами 3,4 названої статті передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. За вимогою однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішення суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків( ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно положень статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 651 ЦК України міна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що сторони договору наділені правом самостійно визначати умови договору, в тому числі і передбачити можливість його розірвання в односторонньому порядку, що і було здійснено при укладанні вказаного договору оренди землі.

Пункт 36 оспорюваного договору оренди, яким сторони погодили можливість розірвання договору оренди в односторонньому порядку, є чинним та у встановленому законом порядку недійсним сторонами не визнавався.

Позивач виявив бажання розірвати укладений договір оренди у зв'язку з наміром обробляти належну йому земельну ділянку самостійно та його вимога про розірвання спірного договору оренди землі в односторонньому порядку ґрунтується на законі й умовах договору оренди землі.

З огляду на викладене не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги про взаємозв'язок між положеннями пунктів 34 і 35 із пунктом 36 договору оренди землі, оскільки ці положення зазначені у розділі «Зміна умов договору і припинення його дії» та кожний окремо визначає як підстави припинення дії договору, так і спосіб припинення, зокрема шляхом його розірвання, в тому числі і в односторонньому порядку.

Також не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги щодо не з'ясування того, чи виділена земельна ділянка в натурі (на місцевості), що унеможливлює у разі задоволення позову, виконання рішення, оскільки дана обставина немає ніякого відношення до повернення земельної ділянки позивачеві.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на положення ст.ст.32,32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.214,651 ЦК України щодо неможливості односторонньої відмови від правочину без наявної обов'язкової умови розірвання - порушення однією із сторін зобов'язання спростовуються встановленими фактичними обставинами та викладеним аналізом правових норм, які не забороняють право односторонньої відмови від договору у разі, якщо право така відмови передбачено договором.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст.367,368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Агрофірми «Вересень» - залишити без задоволення.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 травня 2018 року - залишити без змін.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2018 року.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді /підписи/ О.О. Панченко

О.В. Чумак

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук