Ухвала

Іменем України

30 липня 2018 року

м. Київ

справа № 359/7196/17

провадження № 61-39591ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Київської області у складі колегії суддів: Іванової І. В., Сліпченка О. І., Гуля В. В., від 13 червня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_7, Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради, приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Дудка ОксанаСергіївна, про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, акта державного виконавця про реалізацію квартири та свідоцтва про право власності на цей об'єкт нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_7, Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, акта державного виконавця про реалізацію квартири та свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі.

У березні 2018 року представник позивачів ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у цій справі.

Заява мотивована тим, що відповідач погрожував ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирізати двері у квартирі АДРЕСА_1, виселити їх силою та вселити іншу особу. Ця обставина на його думку свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав позивачів, тому просив заборонити ОСОБА_7 та іншим уповноваженим ним особам зрізати вхідні двері та замки у вхідних дверях вказаної квартири, вселятись до неї, примусово виселяти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із вказаної квартири, а також самовільно виносити їх майно.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області у складі судді Борця Є. О. від 28 березня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_7 та іншим уповноваженим ним особам зрізати вхідні двері та замки у вхідних дверях до квартири АДРЕСА_1, а також вселятись до цієї квартири. Заборонено ОСОБА_7 та іншим уповноваженим ним особам примусово виселяти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із вказаної квартири, а також самовільно виносити з неї їх майно.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом заборони власнику майна вчиняти певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будуть вимушені додатково пред'являти позов про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом їх вселення до неї та виселення з неї невстановленої особи.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 13 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволені заяви представника позивачів ОСОБА_6 про забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що забезпечення позову шляхом заборони власнику майна вчиняти певні дії не відповідає позовним вимогам у цій справі та порушує право власника на користування його майном.

У липні 2018 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що вона та ОСОБА_5, як особи які мають право на проживання у спірній квартирі, будуть вимушені додатково пред'являти позов про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом їх вселення до неї та виселення з неї невстановленої особи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегії суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскарженої постанови апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначеного судового рішення.

Згідно зі статтею 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що предметом цього спору є визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, акта державного виконавця про реалізацію квартири АДРЕСА_1 та свідоцтва про право власності на цю квартиру, право власності на яку 19 серпня 2017 року зареєстровано за ОСОБА_7, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, оскільки забезпечення позову шляхом заборони власнику майна вчиняти певні дії не відповідає позовним вимогам у цій справі та порушує право власника на користування своїм майном.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на постанову апеляційного суду, якою вирішено лише процесуальне питання, є необґрунтованою. Правильне застосовування норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Київської області від 13 червня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_7, Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради, приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Дудка Оксана Сергіївна, про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, акта державного виконавця про реалізацію квартири та свідоцтва про право власності на цей об'єкт нерухомого майна.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта