Справа № 758/9302/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову до суду,-

В С Т А Н О В И В :

16.07.18 ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив суд:

накласти арешт на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2;

накласти арешт на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, яке належить на праві власності ОСОБА_3;

заборонити органам та суб'єктам державної реєстрації прав, Міністерства юстиції України, державним реєстраторам тощо вчинення будь-яких дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо об'єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: АДРЕСА_1; та АДРЕСА_2.

Заява обґрунтована тим, що 26.12.14 між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, що підтверджено відповідною борованою розпискою. Відповідно до умов договору позики ОСОБА_1 позичив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 70000,00 доларів США на умовах строковості.

З відомостей розписки вбачається, що в якості забезпечення виконання вказаного грошового зобов'язання, ОСОБА_2 зобов'язалась передати в заставу квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 в свою чергу за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, боржники зобов'язались не передавати у заставу вказане нерухоме майно іншим особам.

Як стало відомо позивачу зі ЗМІ, між ТОВ «Ю.С.А.» та ПАТ «Банк Народний Капітал» було укладено кредитний договір № 53/15-К від 01.12.15, поручителями за яким виступили ОСОБА_2 та ОСОБА_3, передавши в заставу без згоди та відома ОСОБА_1 вказані квартири.

Як також стало відомо позивачу 05.07.18 в процесі ліквідації АТ «НК БАНК» було виставлено на продаж через відкриті торги (аукціон) право вимоги за кредитним договором № 53/15-К від 01.12.15, лот № F31GL5694. Вказаний лот було реалізовано.

За таких обставин, у разі реалізації майна ОСОБА_2 та ОСОБА_3, заявник буде позбавлений реальної можливості виконати майбутнє рішення суду за рахунок майна боржників. Відтак, заявник просить суд забезпечити позов до його подання, шляхом накладення арешту на вказане нерухоме майно та застосування заборони органам державної влади здійснювати реєстраційні дії відносно вказаних об'єктів нерухомості.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом:

1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) заборони вчиняти певні дії.

Частина 4 вказаної статті передбачає, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Суд, дослідивши матеріали заяви приходить до висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Не надаючи правової оцінки та не вирішуючи питання по суті щодо спірних правовідносин на підставі договору позики, суд висловлює об'єктивний сумнів стосовно форми та змісту наданої до суду боргової розписки, як підстави виникнення між сторонами спірних боргових відносин, адже вказаний документ містить положення, які прямо суперечать ЦК України відносно форми та порядку оформлення договірних відносин щодо нерухомого майна.

Заявник стверджує, що у борговій розписці містяться всі істотні умови договору застави.

Разом з тим, відповідно до імперативних норм ч.ч. 1, 2 ст. 577 ЦК України якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом.

Крім того, відповідно до змісту заяви, заявник просить суд накласти арешт на дві квартири, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3, адже вони є боржниками за договором позики, укладеним з ОСОБА_1

Разом з тим, до суду не надано жодного доказу, який би слугував підтвердженням, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками нерухомого майна, накласти арешт на яке просить заявник.

Крім того, з протоколу електронного аукціону вбачається, що лот, а саме право вимоги за кредитним договором є реалізованим, переможцем торгів вказано ТОВ «ФК «Ліберо». Відтак, накладаючи арешт на вказане нерухоме майно, судом буде порушено права та законні інтереси вказаної юридичної особи, яка правомірно є власником права вимоги за вказаним вище кредитним договором. А також, варто зазначити, що з протоколу електронного аукціону також не вбачається хто є власником зазначеного нерухомого майна.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов»язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, у сукупності суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову до його пред'явлення, адже заявником не надано достатніх доказів для встановлення підстав доцільності та необхідності накладення арешту та застосування зборони вчиняти дії.

Керуючись ст.ст.149-153, 157 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 16.07.18 про забезпечення позову до подання позову до суду, відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко