Провадження № 2/331/1206/2018
Справа № 331/4091/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю

позивача - ОСОБА_1,

представника:

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) в особі представника ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1) до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 6) про визнання права на приватизацію та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2018 р. ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлової квартири за адресою : АДРЕСА_2, зобовязавши відповідача здійснити приватизацію, за відсутністю ордеру про надання житлової площі, на підставі ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона зареєстрована та мешкає у квартирі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3.

У спірній квартирі також був прописаний ОСОБА_4, батько позивачки, який був квартиронаймачем на підставі ордеру № 2800 від 01.02.1958 року.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 фактично не проживав у даній квартирі, рішенням суду від 26 березня 2018 року ОСОБА_4 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Таким чином, вона має право відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на приватизацію на квартири за адресою: АДРЕСА_4.

З метою реалізації вказаного права, вона звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою на приватизацію зазначеного житлового приміщення. Однак, їй було відмовлено, оскільки вона не надала ордер № 2800 від 01.02.1958 року.

Для отримання копії ордеру на квартиру позивачка звернулася із запитом до Департаменту з управління ЖКГ, проте, виявилося, що отримати копію зазначеного документу немає можливості.

На підставі викладеного, позивач просить суд визнати право на приватизацію житлової квартири за адресою : АДРЕСА_5, зобовязавши відповідача здійснити приватизацію, за відсутністю ордеру про надання житлової площі, на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду.

Позивач ОСОБА_1, в підготовчому судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні покладалась на розсуд суду, вважаючи, що надані позивачем докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Ухвалою суду від 06 липня 2018 року зазначену справу прийнято та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 24-25)

25.07.2018 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при розгляді звернення ОСОБА_1 з питання приватизації було виявлено, що до заяви не додано ордер № 2800 від 01.02.1958 року, який є обовязковим документом. Неможливість здійснити приватизацію житла без повного переліку документів обумовлюється тим, що набуття фізичними особами у власність житла в результаті приватизації здійснюється органами приватизації на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 із змінами (далі - Положення від 16.12.2009 № 396). Пункт 18 Положення від 16.12.2009 № 396 викладений чітко і конкретно та встановлює обов'язок подання громадянином до органу приватизації копії ордера про надання жилої площі. Органи місцевого самоврядування під час здійснення приватизації державного житлового фонду не мають законних підстав для розширення або звуження вимог нормативно-правових актів на підставі заяв громадян у разі ненадання повного переліку документів, визначеного пунктом 18 Положення від 16.12.2009 № 396. Отже, у зв'язку з відсутністю чіткого правового регулювання взаємовідносин органу приватизації та громадянина при втраті або неможливості отримання необхідних документів, у позивачки дійсно відсутня можливість реалізувати своє право на приватизацію житла.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення позивача ОСОБА_1 та представника відповідача, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_6, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 11.06.2018 року. (а.с. 14)

У спірній квартирі також був прописаний ОСОБА_4, батько позивачки, який був квартиронаймачем на підставі ордеру № 2800 від 01.02.1958 року, що підтверджується лицевим рахунком № 2737. (а.с. 18)

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 фактично не проживав у даній квартирі, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2018 року ОСОБА_4 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням. (а.с. 19-21)

Таким чином, ОСОБА_1 має право відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на приватизацію на квартири за адресою: АДРЕСА_5.

З метою реалізації вказаного права, позивач у 2018 році звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою на приватизацію зазначеного житлового приміщення.

Однак, листом за підписом заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району ОСОБА_5 від 26.06.2018 року за № Д-0351, ОСОБА_1 було відмовлено в реалізації права на приватизацію, оскільки відсутня копія ордеру про надання житлової площі за адресою: АДРЕСА_5. (а.с. 12-13)

Згідно ч. 10, 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідниках, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-памяток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обовязкового) віднесення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7, яка знаходиться у користуванні позивачки, до зазначеного переліку не відноситься.

Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно до змісту ч.3 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396 ( далі - Положення) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації.

Відповідно до п.18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396зареєстрованому у Міністерстві юстиції України від 29.01.2010 за №109/17404 громадянином до органу приватизації подаються: заява на приватизацію, довідка про склад сім'ї, копія ордеру, документ, що підтверджує про невикористання такого права.

Відтак, з огляду на вказані обставини, вбачається, що підставою для відмови в праві позивача на приватизацію зазначеної житлової площі, як зазначалося вище, є не надання копії ордеру про надання житлової площі за адресою: АДРЕСА_4.

Проте, матеріалами справи також встановлено, що зазначений ордер втрачено, а для отримання копії ордеру на квартиру позивачка звернулася із запитом до Департаменту з управління ЖКГ.

Згідно листа № 1932/01-39/01 від 16.11.2017 року Департамент з управління ЖКГ, корінці ордерів зберігаються у департаменті лише з 1984 року. У звязку з тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 отримали ордер на вселення в квартиру № 12, в будинку № 58/46, розташованому по вулиці Гоголя/Тургенева в місті Запоріжжя, у 1980 році, корінець ордеру на зазначену квартиру в департаменті відсутній. (а.с. 15)

Доказом того, що ОСОБА_1 до теперішнього часу не використала право на приватизацію є відсутність відміток в її паспорті громадянина України про використання права на приватизацію. (а.с. 16-17)

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 до теперішнього часу не використала, надане законом, право на набуття у власність майна в результаті приватизації.

Аналізуючи перелічені норми матеріального права, пояснення позивача, представника відповідача, докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повивача до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію за відсутністю ордеру на квартиру є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 200, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 2,4 ч.3, ст.ст. 8, 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) в особі представника ОСОБА_3 (адреса : АДРЕСА_8) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_7, право на приватизацію житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4.

Зобовязати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району здійснити приватизацію житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_7, на імя ОСОБА_1, за відсутністю ордеру про надання житлової площі, на підставі ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду.

Повний текст рішення складено 08 серпня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

02.08.2018