У Х В А Л А

08 серпня 2018 року

м. Київ

справа №344/4683/17

провадження № 61-38041ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Вовчинецької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання незаконними і скасування рішення сесії сільської ради та державного акта про право власності на земельну ділянку, зобов'язання не чинити перешкоди у користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вовчинецької сільської ради про визнання незаконними і скасування рішення сесії сільської ради, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

12 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 15 травня 2018 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 липня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, заявнику необхідно було сплатити судовий збір або надати документи, які свідчать про розмір її доходу за рік та відсутність у неї інших джерел доходу (крім пенсії), оскільки ОСОБА_1 просила звільнити від сплати судового збору у зв'язку із майновим станом.

На виконання ухвали судді позивач надіслала заяву, до якої додала довідку Управління Пенсійного фонду України у м. Івано-Франківську від 23 липня 2018 року № 3896 про розмір отриманої пенсії у період з січня по грудень 2017 року, проте доказів про відсутність у неї інших джерел доходів (крім пенсії) суду не надано.

Пільги щодо звільнення від сплати судового збору встановлені статтею 5 Закону України «Про судовий збір». Наведений у зазначеній нормі перелік осіб, які мають право на зазначені пільги є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 14 листопада 1950 року (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його цивільних прав та обов'язків.

Згідно із пунктом 12 Рекомендацій R (81) 7 Комітету Міністрів держав-членів щодо шляхів спрощення доступу до правосуддя від 14 травня 1981 року у разі, якщо сплата судового збору перешкоджає доступу до правосуддя, держави-члени можуть її зменшити або анулювати.

Право доступу до правосуддя, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, може зазнавати обмежень, що застосовуються на розсуд держави-члена. Суд повинен встановити «розумну пропорційність» зазначених обмежень меті їх запровадження, а також з'ясувати, чи не звужується вказане право в результаті їх застосування. (справа «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії» рішення від 23 червня 1995 року).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя ( справа «Креуз проти Польщі» рішення від 19 червня 2001 року), оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні.

Разом з тим Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий їх розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (рішення від 26 липня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Враховуючи те, що надана ОСОБА_1 довідка свідчить про те, що заявник має щомісячний стабільний дохід, а документів про відсутність у заявника інших джерел доходу (крім пенсії) суду не надано, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору належними та допустимими доказами не підтверджено.

Отже, станом на 08 серпня 2018 року ухвала Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 липня 2018 рокузаявником не виконана, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Вовчинецької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання незаконними і скасування рішення сесії сільської ради та державного акта про право власності на земельну ділянку, зобов'язання не чинити перешкоди у користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вовчинецької сільської ради про визнання незаконними і скасування рішення сесії сільської ради, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник