Справа №359/1629/18
Провадження №2/359/1407/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про зняття арешту з нерухомого майна,

встановив:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 25 грудня 2015 року померла її матір ОСОБА_4, якій належав житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі. За час свого життя спадкодавиця не склала заповіт, тому після її смерті спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є її діти: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вони звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. У такий спосіб спадкоємці своєчасно та у встановленому порядку прийняли спадщину, що відкрилась після смерті їх матері ОСОБА_4 Водночас, ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 серпня 2004 року був накладений арешт на майно або грошову суму в розмірі 5637 гривень 75 копійок, що належали ОСОБА_2 У виконання цього судового рішення 16 серпня 2004 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МУЮ виніс постанову про накладення арешту на все майно, що належало ОСОБА_2, а також оголосив заборону на його відчужен-ня. 21 серпня 2004 року в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна був внесений запис №1252951 про арешт житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі. Однак на той час вказаний обєкт нерухомого майна належав не боржнику, а його матері ОСОБА_4 Ця обставина свідчить про те, що арешт на домоволодіння був накладений помилково. Крім того, постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МУЮ від 23 жовтня 2007 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2875, виданого Бориспільським міськрайонним судом 14 вересня 2004 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТЗТ «Бориспільський комбінат будівельних матеріалів» боргу та державного мита в загальному розмірі 5694 гривень 57 копійок взагалі було закінчено у звязку з фактичним виконанням боржником судового рішення. Ця обставина свідчить про те, що потреба у подальшому арешті майна домоволодіння припинилась. Натомість, цей захід продовжує діяти та перешкоджає позивачу здійснити його спадкові права. Тому ОСОБА_1 просить суд зняти арешт з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Представник Бориспільського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області не зявився у судове засідання. Він завчасно та у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується розпискою про отримання ним судової повістки (а.с.19).

ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову.

ОСОБА_3 не зявилась у судове засідання та надіслала заяву (а.с.42), в якій вона також не заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, а також дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 25 грудня 2015 року померла ОСОБА_4 Ця обставина підтверджуєть-ся копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №358645 від 25 грудня 2015 року (а.с.23).

З копії свідоцтва про право власності на будівлі №3405 від 21 січня 1974 року (а.с.36) та копії довідки КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» №1270 від 20 грудня 2017 року (а.с.37) вбачається, що ОСОБА_4 належав житловий будинок з надвірними будів-лями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі.

Як вбачається з копії інформаційної довідки зі спадкового реєстру №43832552 від 13 травня 2016 року (а.с.25 зворот), за час свого життя ОСОБА_4 не склала заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після її смерті спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом є її діти: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-БК №259997 від 11 жовтня 1971 року, І-ЯК №1438657 від 14 грудня 1966 року та серії IV-УР №1356821 від 11 вересня 1962 року (а.с.25, 28 зворот, 31 зворот), копіями свідоцтв про укладення шлюбу серії ІІІ-БК №338948 від 8 серпня 1987 року та серії ІІ-БК №338682 від 16 травня 1981 року (а.с.28 зворот, 31), а також копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БК №255874 від 17 січня1995 року (а.с.31 зворот).

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 цього ж Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що 13 травня 2016 року, тобто протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини (а.с.22, 28, 32).

З огляду на це суд вважає, що позивач та інші спадкоємці своєчасно та у встановленому порядку прийняли спадщину, що відкрилась після смерті їх матері ОСОБА_4

Водночас, ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 4 серпня 2004 року був накладений арешт на майно або грошову суму в розмірі 5637 гривень 75 копійок, що належали ОСОБА_2 У виконання цього судового рішення 16 серпня 2004 року державний виконавець ВДВС Бориспільського МУЮ виніс постанову про накладення арешту на все майно, що належало ОСОБА_2, а також оголосив заборону на його відчуження (а.с.7).

21 серпня 2004 року в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна був внесений запис №1252951 про арешт житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі. Ця обставина підтверджуєть-ся копією інформаційної довідки №114621453 від 20 лютого 2018 року (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується виключно для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст.59 цього ж Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про зняття арешту з цього майна.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на будівлі №3405 від 21 січня 1974 року (а.с.36) та копії довідки КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» №1270 від 20 грудня 2017 року (а.с.37), станом на день накладення арешту житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі належав не боржнику, а його матері ОСОБА_4 Ця обставина красномовно свідчить про те, що арешт на вказане домоволодіння був накладений помилково.

Крім того, постановою державного виконавця ВДВС Бориспільського МУЮ від 23 жовтня 2007 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2875, виданого Бориспільським міськрайонним судом 14 вересня 2004 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТЗТ «Бориспільський комбінат будівельних матеріалів» боргу та державного мита в загальному розмірі 5694 гривень 57 копійок взагалі було закін-чено у звязку з фактичним виконанням боржником судового рішення. Ця обставина свідчить про те, що продовження арешту майна є безпідставним.

Натомість, арешт спірного домоволодіння обєктивно перешкоджає позивачу здійснити його спадкові права.

З огляду на це, суд вважає, що з метою забезпечення спадкових прав позивача належить зняти арешт з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про зняття арешту з нерухомого майна, задовольнити.

Зняти арешт з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спору-дами по вул. Польовій, 5 у м. Борисполі, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон від-чуження обєктів нерухомого майна за №1252951 від 21 серпня 2004 року.

Рішення суду складено в повному обсязі 9 липня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеля ційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5