ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року

м. Харків

Справа № 615/294/18

Провадження № 22-ц/790/2829/18

Провадження № 22-ц/790/3055/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів: Колтунової А.І., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Гуржій І.В.,

імена (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - приватне сільськогосподарське підприємство «Маяк»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» на додаткову ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 22 березня 2018 року у складі судді Логвінова А.О. по справі за заявою приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про ухвалення додаткового рішення по справі № 615/1399/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк», спостережної ради приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління,

ВСТАНОВИВ :

Додатковою ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 22 березня 2018 року заяву приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про ухвалення додаткового рішення по справі № 615/1399/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк», спостережної ради приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління задоволено.

Постановлено додаткову ухвалу, якою у зобов'язанні ОСОБА_1 відшкодувати приватному сільськогосподарському підприємству «Маяк» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у зв'язку з розглядом справи в розмірі 16610 грн. відмовлено.

11 квітня 2018 року представник ПСП «Маяк» до Апеляційного суду Харківської області подав апеляційну скаргу.

Крім того, 18 квітня 2018 року ПСП «Маяк» подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції через Валківський районний суд Харківської області. Апеляційна скарга також містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, неповно було досліджено надані суду докази та з'ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає чинному законодавству.

Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано підтвердження перерахування суми понесених витрат на професійну правничу допомогу, яку він просить зобов'язати відшкодувати.

Посилається на ст. ст. 2, 3,10, 133, 137, 134, 135,137 ЦПК України, ст. ст. 11, 509 ЦК України, рішення ЄСПЛ, та зазначає, що на відповідача відповідно до умов договору про надання правової допомоги укладеним між адвокатом та ПСП «Маяк» та вимог чинного законодавства покладено обов'язок оплатити всі роботи виконані адвокатом для захисту від заявлених позовних вимог позивача. На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, між адвокатом та апелянтом було підписано акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) пов'язаних з розглядом справи, яким клієнт (апелянт) підтвердив обсяг наданих послуг і виконаних робіт адвокатом та зобов'язався оплатити дані послуги та роботи.

Апелянт вказує на те, що нормами чинного ЦПК України на сторону покладено обов'язок доведення факту сплати витрат на правову допомогу або тих обставин, що дані витрати будуть сплачені нею у майбутньому, а не зарахування коштів на банківський рахунок адвоката, чи до каси адвоката як на його думку помилково зазначив першої інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07 травня 2018 року клопотання приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про поновлення строку задоволено. Поновлено приватному сільськогосподарському підприємству «Маяк» строк на апеляційне оскарження додаткової ухвали Валківського районного суду Харківської області від 22 березня 2018 року.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» на додаткову ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 22 березня 2018 року у складі судді Логвінова А.О. по справі за заявою приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про ухвалення додаткового рішення по справі № 615/1399/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк», спостережної ради приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07 травня 2018 рокузакінчено підготовку апеляційного розгляду справи за заявою приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про ухвалення додаткового рішення по справі № 615/1399/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк», спостережної ради приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління.

Призначено справу до розгляду судом апеляційної інстанції в приміщенні Апеляційного суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10 липня 2017 року ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу в якому вона зазначила, що доказів понесення витрат в розмірі 16610, 00 грн. як вартості витрат на вказані в акті прийому - передачі наданих послуг, пов'язаних з розглядом справи суду не надано. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм чинного законодавства України, підстави для його скасування відсутні, апеляційна скарга підлягає залишенню без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи додаткову ухвалу про суд першої інстанції виходив з того, що подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації, звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову; відповідач в свою чергу не надав суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем ОСОБА_1 було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, що виключає собою право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, у зв'язку з чим, суд вважав за необхідне постановити додаткову ухвалу, якою відмовити сільськогосподарському підприємству "Маяк" у зобов'язанні ОСОБА_1 відшкодувати понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у зв'язку з розглядом справи в розмірі 16610,00 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками ухвали суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, з огляду на наступне.

В провадженні Валківського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 615/1399/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк», Спостережної ради Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління.

20 лютого 2018 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про залишення позову без розгляду.

20 лютого 2018 року у судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заяву про залишення позову без розгляду та просила її задовольнити.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2018 року по справі № 615/1399/17 позов ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк», Спостережної ради Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління залишено без розгляду.

28 лютого 2018 року приватне сільськогосподарське підприємство «Маяк» звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 615/1399/17, в якій просив:

- задовольнити заяву та ухвалити додаткове рішення про відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку із розглядом справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк», Спостережної ради Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління;

- зобов'язати ОСОБА_1 відшкодувати приватному сільськогосподарському підприємству "Маяк" витрати на професійну правничу допомогу понесенні останнім в розмірі 16610,00 грн.

Заява мотивована тим, що вищезазначений позов ОСОБА_1 був необґрунтованим та безпідставним, що в свою чергу свідчить про зловживання процесуальними правами позивачем. У зв'язку з такими необґрунтованими діями позивача, відповідач вимушений був скористатись послугами адвоката та відповідно поніс витрати на професійну правничу допомогу, однак судом при постановленні ухвали про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 1.1 наданого договору про надання правової допомоги, укладеного 20 листопада 2017 року між адвокатом Задорожним М.С. та приватним сільськогосподарським підприємством "Маяк", адвокат бере на себе зобов'язання надавати необхідну правову допомогу клієнту в тому числі при його взаємовідносинах в цивільних справах.

Згідно з п. 4.1. договору, за надану відповідно до п. 1.1. цього договору правову допомогу клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі, що встановлюється шляхом підписання сторонами додаткової угоди.

Відповідно до додатку № 1 до договору сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги становить 2000,00 грн., що є попередньою оплатою, та вираховується з суми, зазначеної в акті прийому передачі наданих послуг (виконаних робіт).

Додатково до гонорару клієнт оплачує адвокату додаткові витрати для виконання послуг, які підтверджуються актом виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно додатку № 3 до договору "Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) пов'язаних з розглядом справи" від 23.02.2018 року адвокатом Задорожним М.С. була надана наступна правова допомога Приватному сільськогосподарському підприємству "Маяк": консультація клієнта та зустріч з клієнтом, у кількості 2 години, вартістю 1280,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи, кількістю 6 годин, вартістю 3840,00 грн.; складання відзиву на позовну заяву, у кількості 1 документ, вартістю 705,00 грн.; складання заперечення на відповідь на відзив, вартістю 705, 00 грн.; участь у судових засіданнях, у кількості 6 годин, вартістю 4230, 00 грн., витрати на транспорт для прибуття до м. Валки, вартістю 800,00 грн.; час необхідний для формування якісної правової позиції, у кількості 10 годин, вартістю 7050,00 грн.

При цьому, з матеріалів цивільної справи № 615/1399/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк", Спостережної ради Привтного сільськогосподарського підприємства "Маяк" про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління вбачається, що представник відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" Задорожний М.С. брав участь лише у двох судових засіданнях 23 січня 2018 року та 20 лютого 2018 року.

Також, відповідно до вимог ч. ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п'ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв'язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев'ятої статті 141 цього Кодексу.

З вищевикладеного вбачається, що відповідач, у разі залишення позову без розгляду, має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, виключно внаслідок необґрунтованих дій позивача.

ПСП «Маяк» посилається на те, що позов про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління був необґрунтованим та безпідставним, що в свою чергу свідчить про зловживання процесуальними правами позивачем та у зв'язку з такими необґрунтованими діями позивача, відповідач вимушений був скористатись послугами адвоката та відповідно поніс витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

П. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами . Крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно вимог ч. 1 ст. 228 ЦПК України суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з'ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються.

Разом із цим, як встановлено, ОСОБА_1 скористалась своїм правом і до початку розгляду справи по суті подала заяву про залишення позову без розгляду, тому розгляд справи по суті не відбувався.

Таким чином, подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача і формою закінчення справи без ухвалення рішення та без з'ясування обставин, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, що не свідчить про необґрунтованість дій та зловживання правами ОСОБА_1

Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об'єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Однак ПСП «Маяк» не надано підтвердження перерахування суми понесених витрат на професійну правничу допомогу, яку він просить зобов'язати відшкодувати ОСОБА_1, а саме, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, рахунки), а надання акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) пов'язаних з розглядом справи не є достатнім доказом понесення таких витрат.

Доводів, які б спростовували законність і обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи, що в обґрунтування доводів заяви про відшкодування судових витрат ПСП «Маяк» не надано належних, допустимих та достатніх доказів відповідно до вимог ст. ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України, підтверджуючих необгрунтовані дії з боку позивача згідно вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України, а саме зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, а також не надано документального підтвердження понесених судових витрат, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у стягненні витрат на правничу допомогу.

За таких обставин згідно статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, ст. 374, ст. 375, ст. 381-384 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу сільськогосподарського підприємства «Маяк» на додаткову ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 22 березня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 22 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді -