ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року м.Суми

Справа №592/9294/17

Номер провадження 22-ц/788/502/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану в її інтересах представником - адвокатом ОСОБА_5,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2017 року, ухвалене у складі судді Князєва В.Б., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини та визнання права власності на 37/100 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_7 Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме 37/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2. Позивач є спадкоємцем першої черги, інших спадкоємців немає. За життя ОСОБА_7 до дня своєї смерті проживала разом із позивачем. Він здійснив її поховання. Після її смерті заяву про прийняття спадщини ніхто не подавав. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивач позбавлений можливості оформити спадщину в позасудовому порядку.

Просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_1, разом зі спадкодавцем - померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року його матір'ю ОСОБА_7 в будинку за адресою: АДРЕСА_3 встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_7; визнати за ОСОБА_1 право власності на 37/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Суми.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Встановлено факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року його матір'ю ОСОБА_7, у будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Суми.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 37/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Суми.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки - ОСОБА_4, поданій в її інтересах представником - адвокатом ОСОБА_5, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_7 До участі у розгляді справи вона не залучалася, а рішення суду фактично позбавило її можливості оформити спадщину. Вказує на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що відповідачами у справі були залучені особи, які не є спадкоємцями та не мають право на спадщину. Після смерті спадкодавця ОСОБА_7 вона звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини. 01 жовтня 2010 року спадкова справа була зареєстрована в Спадковому реєстрі. Суд, ухвалюючи рішення, наявність спадкової справи та спадкоємців за заповітом чи за законом, не перевірив, що потягло за собою ухвалення неправомірного рішення.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року позивач ОСОБА_1 помер. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 08 липня 2018 року залучено до участі у справі правонаступника померлого позивача ОСОБА_2.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 06 серпня 2018 року провадження в справі в частині позову ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_2, до ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини та визнання права власності на 37/100 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом - закрито.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, який підтримав апеляційну скаргу, представника правонаступника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_8, який заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не заявляв про відмову від спадщини та на час смерті спадкодавця проживав разом з нею, а тому дійшов висновку про можливість встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, встановлення факту прийняття ним спадщини та визнання права власності на 37/100 частини спірного домоволодіння.

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову не можна, так як суд дійшов їх неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7 (а. с. 6).

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, в тому числі на 37/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2

Позивач є сином померлої ОСОБА_7 (а. с. 8).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до приписів ст.ст. 1217, 1233 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно п. 20, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд першої інстанції розглянув справу з грубим порушенням норм процесуального права, так як не з'ясував наявність чи відсутність спадкової справи після померлої ОСОБА_7 у зв'язку з чим не встановив спадкоємців, які прийняли спадщину та які є належними відповідачами за позовом ОСОБА_1, а не інші співвласники будинку, частки яких у праві власності на будинок є визначеними та даний позов ніяким чином не стосується їх прав та інтересів.

Судом також не було з'ясовано чи звертався ОСОБА_1 за оформленням спадщини до нотаріуса і чи відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину та з яких підстав.

Зокрема, як вбачається з матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року до нотаріальної у встановлений законодавством шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини звернулися і син спадкодавця - позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом (а. с. 80-85). В матеріалах спадкової справи також міститься заповіт від 01 березня 1995 року, яким ОСОБА_7 заповіла належну їй квартиру в АДРЕСА_1, а також все своє майно ОСОБА_4, а також заповіт від 04 жовтня 2006 року, яким ОСОБА_7 заповіла належний їй будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 - ОСОБА_4. 04 жовтня 2010 року нотаріус Третьої Сумської держнотконтори направив ОСОБА_1 повідомлення про те, що у зв'язку з наявністю заповіту не на його користь, він не являється спадкоємцем після померлої ОСОБА_7 При цьому нотаріусом було роз'яснено ОСОБА_1 положення ст. 1241 ЦК України та запропоновано йому повідомити нотаріальну контору, якщо він має право на обов'язкову частку в спадщині згідно зі ст. 1241 ЦК України. Доказів, що він має право на обов'язкову частку в спадщині після померлої матері, ОСОБА_1 суду не надав.

За наявності спадкоємця за заповітом вимоги ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_2, про визнання права власності на належну померлій ОСОБА_7 37/100 частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 задоволенню не підлягають. Не підлягають задоволенню і вимоги про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем та встановлення факту прийняття спадщини, так як ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлої ОСОБА_7 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України шляхом подання в шестимісячний строк нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Суд першої інстанції наведених обставин, які мають суттєве значення для вирішення справи, не з'ясував, розглянув позов до неналежних відповідачів та неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини у зв'язку з чим ухвалив незаконне рішення.

За таких обставин, судове рішення в частині позову ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_2, до ОСОБА_3 підлягає скасуванню на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 як правонаступника ОСОБА_1, на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 2880 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану в її інтересах представником - адвокатом ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2017 року в частині позову ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини та визнання права власності на 37/100 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1, правонаступником якого є ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини та визнання права власності на 37/100 частини домоволодіння в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 2880 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: С.Г.Хвостик

С.С. Ткачук