Дата документу 01.08.2018
Справа № 334/5173/15-ц
Провадження № 2/334/52/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа № 334/5173/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2015 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

Позивач в позовній заяві просить визнати недійсним кредитний договір №56131181 від 29.08.2007 року між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1

До суду надійшла заява позивача про забезпечення позову у цій справі шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та грошові кошти заявника, просила суд заборонити іншим особам, які наділені повноваженнями державного реєстратора, вчиняти будь-які дії щодо перереєстрації права власності та відчуження обєкта нерухомості, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, заборонити будь-яким іншим особам виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а також вселяти інших осіб до нього, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися ним, укладати договори іпотеки, оренди, купівлі продажу, дарування тощо з третіми особами.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення може призвести до протиправного заволодіння майном заявника та значних часових та матеріальних затрат по поверненню квартири, в якій вона проживає з малолітнім сином.

18.04.2016 року державним виконавцем Дніпровської ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області за заявою представника ПАТ «ПУМБ» від 15.04.2015 року на підставі виконавчого листа за №334/1955/15-ц, виданого 05.08.2015 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50861954.

05.06.2018 року на електронних торгах реалізовано не житлове нерухоме майно, яке належало заявнику (протокол торгів ДП «Сетам» №336977 від 04.06.2018 року).

Квартира за адресою: АДРЕСА_2, де зареєстрована та проживає заявник з сином є єдиним житлом.

Суд, оглянувши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення

позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Виконавчі дії проводяться по цивільній справі №334/1955/15-ц, а в суді розглядається цивільна справа №334/5173/15-ц.

Як вбачається із матеріалів заяви позивач просить забезпечити цивільний позов про визнання недійсним кредитного договору, шляхом накладення арешту на майно, що належить позивачу та грошові кошти заявника, просила суд заборонити іншим особам, які наділені повноваженнями державного реєстратора, вчиняти будь-які дії щодо перереєстрації права власності та відчуження обєкта нерухомості, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, заборонити будь-яким іншим особам виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а також вселяти інших осіб до нього, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися ним, укладати договори іпотеки, оренди, купівлі продажу, дарування тощо з третіми особами.

На думку суду, викладені у заяві підстави для забезпечення позову не є такими, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі у випадку задоволення позову, оскільки позов не містить вимог щодо визнання права власності чи повернення майна з незаконного володіння.

Згідно з частиною 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, та вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної чи фізичної особи. Позивачем заявлено вимоги не майнового характеру - про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, а забезпечити він просить позов шляхом накладення арешту на майно, що належить позивачу та грошові кошти заявника, просила суд заборонити іншим особам, які наділені повноваженнями державного реєстратора, вчиняти будь-які дії щодо перереєстрації права власності та відчуження обєкта нерухомості, а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, заборонити будь-яким іншим особам виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а також вселяти інших осіб до нього, проникати та входити до вказаної квартири, іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися ним, укладати договори іпотеки, оренди, купівлі продажу, дарування тощо з третіми особами, тобто види забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, державними виконавцями виконуються дії по цивільній справі №334/1955/15-ц, рішення по якій набрало чинності та не було оскаржено ОСОБА_1, тому забезпечення необхідно заявляти в порядку виконання рішення суду по цивільній справі №334/1955/15-ц.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в

тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 154, 247, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Ісаков Д. О.