Справа № 1-756/00
Провадження № 2-зз/638/21/18
УХВАЛА

03 серпня 2018 року

03.08.2018 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Гармаш К.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна ОСОБА_1, накладеного Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт майна боржника б/н від 09.02.2001 р., -

встановив:

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.07.2000 р. ОСОБА_1 був засуджений за ч. 2 ст. 143 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; за ч. 3 ст. 144 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його особистою власністю; за ч. 2 ст. 206 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі с. 42 КК України остаточно ОСОБА_1 призначено покарання за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 6 років з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Ухвалою судової колегії з кримінальних справ Харківського обласного суду від 12.12.2000 р. вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.07.2000 р. був змінений. Ухвалено вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 3 ст. 144 КК України з застосуванням ст. 44 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; за ч. 2 ст. 206 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, а на підставі ст. 42 КК України за сукупністю злочинів до 2 років позбавлення волі в виправно-трудовій колонії суворого режиму з конфіскацією всього майна, яке є його особисною власністю.

23.06.2001 ОСОБА_1 був звільнений з місць позбавлення волі в звязку з закінченням терміну відбування покарання, що підтверджується довідкою серії ІАА №0689369, наданою Департаментом інформаційних технологій МВС України.

На стадії примусового виконання вироку суду державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_2 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 09.02.2001 р., якою накладено арешт і заборонено відчуження 1/12 частини будинку №40 з надвірними будівлями по вїзду Шариковому в м. Харкові, що належить боржнику ОСОБА_1

Першою Харківською державною нотаріальною конторою в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна 06.09.2007р. було внесено запис про обтяження №5611202, номер реєстру 13967.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, 16.09.2016 Четвертою Харківською нотаріальною конторою Харківського міського нотаріального округу в звязку з набранням чинності Закону про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна було проведено актуалізацію реєстрового запису про арешт майна та змінено реєстрові дані, а саме номер обтяження був змінений на 16420810, індексний номер 31419585.

20.06.2011 р. державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження. Згідно цієї постанови майно боржника на території Дзержинського ВДВС ХМУЮ виявлено не було, в звязку з чим виконавчий документ підлягає направленню за місцем розташування майна боржника, яке за територіальною підпорядкованістю належить до Орджонікідзевського району.

Згідно довідки Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ у Харківській області в провадженні відділу на примусовому виконанні будь-якого виконавчого документа відносно ОСОБА_1П не перебуває.

Згідно довідки Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області №13077 від 11.04.2017, станом на 11.04.2017 р. виконавче провадження, боржником у якому є ОСОБА_1, на виконанні державних виконавців відділу не перебуває.

Згідно відповіді Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 21.06.2018 №14.1-39/27155 на запит суду щодо наявності або відсутності у відділі відкритих виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_1, перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на теперішній час відкритих проваджень, де боржником є ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на примусовому виконанні в Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області не перебувають.

ОСОБА_1 відбув строк покарання в місцях позбавлення волі, від відбуття покарання в вигляді конфіскації майна не ухилявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 КК України строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним вироком суду.

За загальним правилом перебіг строку давності виконання покарання починається з дня набрання обвинувальним вироком законної сили. Правила звільнення від відбування покарання в звязку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, встановлені ст. 80 КК України, стосуються як основного так і додаткового покарань.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж п'яти років - в разі засудження до покарання в виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п'яти років за тяжкий злочин.

Обвинувальний вирок відносно ОСОБА_1 набрав законної сили 12.12.2000 р. Отже, з часу набрання обвинувальним вироком законної сили минуло більше 17 років.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, повязаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.1990 р., в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України (1960 р.) суди, зокрема, вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків: про скасування заходів по забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдовувального вироку чи відмові в позові або незастосуванні конфіскації, вироком ці заходи не скасовані.

Виходячи з викладеного, суд вважає клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з майна обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.cт. 174,537,539 КПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, повязаних з виконанням вироків» №11 від 21.12.1990 р., суд,-

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції б/н від 09.02.2001 р. на майно, що належить ОСОБА_1, а саме 1/12 частину будинку №40 по Шариковому вїзду в м. Харкові (обтяження №16420810, дата державної реєстрації 06.09.2007 р., реєстровий номер 5611202).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 днів.

Головуючий: О.І. Шестак