Справа № 487/6791/17
Провадження № 2/487/878/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового зсідання ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_3 про повернення надміру виплачених державних коштів, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2017 року Департамент праці та соціального захисту населення ММР звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про повернення надміру виплачених державних коштів, в якому просив суд стягнути з відповідача кошти щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам в сумі 41 695,34 грн., а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення ММР як отримувач адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг та отримувала допомогу на проживання на сім'ю з 20.10.2014 року по 19.10.2016 року. В результаті проведеної перевірки з'ясовано, що відповідач має депозитний рахунок, який перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, у зв'язку з чим виникла переплата державних коштів по виплаті допомоги з 20.10.2014 року по 30.06.2016 р. в сумі 43 534,63 грн. Переплачену суму коштів відповідач в добровільному порядку відмовляється повернути, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що не була повідомлена про обмеження суми депозитного вкладу та наслідки не повідомлення про його існування, на момент написання заяви вона не мала депозитного вкладу, але вже після написання заяви її батьки, які залишилися проживати на непідконтрольній території, передали їй гроші, які отримали від продажу квартирі в Луганській області, оскільки зберігати там гроші дуже небезпечно, та попросили покласти ці гроші на депозит. Оскільки їй не роз'яснювали про необхідність повідомлення про відкриття депозиту, а при подання наступних заяв їх текст вона не читала, то і не знала про наслідки неповідомлення Департаменту про існування депозиту.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 22.08.2014 року ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, переїхала з м. Стаханов Луганської області до м. Миколаєва та взята на облік як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 20.10.2014 року за №.

20.10.2014 року ОСОБА_3 подала до управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району заяву про отримання грошової допомоги, в якій серед інших відомостей вказала про відсутність у будь-якого з членів сім'ї на депозитному рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, надала згоду на обробку персональних даних.

Відповідно до рішення про призначення допомоги перемішеним особам на проживання від 20.10.2014 р. ОСОБА_3 була призначена допомога на період з 20.10.2014 р. по 19.04.2015 р. у розмірі 1326,00 грн.

19.11.2014 р. ОСОБА_3 звернулася до управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району з заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, де зазначила, що її чоловік ОСОБА_5 переїхав до м. Миколаїв 10.11.2014 р., отримує пенсію, не працює, та надав згоду про оформлення грошової компенсації на його дружину ОСОБА_3, що підтверджується відповідною заявою від 19.11.2014 р.

У зв'язку з переїздом чоловіка до м. Миколаїв, заявою від 19.11.2014 року ОСОБА_3 звернулася до позивача, в якій просила провести перерахунок допомоги у зв'язку зі зміною складу сім'ї.

17.03.2015 року було прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання з 02.12.2014 р. по 19.04.2015 року у розмірі 2210,00 грн.

З аналогічною заявою про продовження виплати допомоги ОСОБА_3 зверталася до позивача також 28.10.2015 р. та цього ж дня було прийнято рішення про виплату останній грошової допомоги в розмірі 2210,00 грн. Вказана заява взагалі не містить відомостей про наявність у відповідачки або членів сім'ї депозитів.

В подальшому, 22.04.2016 р. ОСОБА_3 знов звернулася до позивача з заявою про продовження виплати допомоги, в якій зазначила, що склад сім'ї не змінився, житло та депозит відсутні, вона працює, чоловік пенсіонер. Розглянувши вказану заяву, позивачем 10.05.2016 року було прийнято рішення про призначення ОСОБА_3 допомоги особам на проживання з 22.04.2016 р. по 19.10.2016 р. у розмірі 2210,00 грн. Проте, вказана заява не містить відомостей про попередження заявниці про наслідки надання недостовірних відомостей.

18.08.2016 р. було проведено перерахунок виплаченої допомоги ОСОБА_3, за результатами якого встановлено переплату виплаченої останній допомоги в розмірі 43534,63 грн., що підтверджується протоколом від 18.08.2016 р. Згідно пояснювальної записки в.о.начальника управління соціальних виплат та компенсацій від 30.06.2017 р. на ім'я заступника директора Департаменту за №1968/09.02-15 переплата допомоги, яка виплачена ОСОБА_3 за період з 01.12.2014 р. по 30.06.2016 р. складає 41 695,34 грн.

Повідомленням від 18.08.2016 р. за № 79 ОСОБА_3 була проінформована про відшкодування коштів по переплаченій соціальній допомозі у розмірі 43 534,63 грн. за період з 20.10.2014 р. по 30.06.2016 р. у визначений позивачем строк.

ОСОБА_3 у добровільному порядку погасити зазначену суму відмовляється, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право на, зокрема, створення належних умов для постійного чи тимчасового проживання, оплату вартості комунальних послуг, забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі-Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505.

Згідно з п. 5 зазначеного Порядку (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). У заяві серед інших відомостей зазначаються також зазначаються відомості про наявність у будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Як вбачається зі змісту заяв ОСОБА_3 про продовження виплати грошової допомоги на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, датованих 19.11.2014 р. та 28.10.2015 року, вони не містять відомостей про наявність у будь-якого члена сім'ї коштів на депозитному банківському рахунку. Разом з цим у заяві від 22.04.2016 року ОСОБА_3 зазначила про відсутність депозитів.

Пунктом 10 Порядку визначено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Відповідно до повідомлення відділення ПУМБ в м. Миколаїв від 03.05.2017 р. за вих. ММС/114 про наявність та суми рахунків відкритих на ім'я ОСОБА_3 за період з 20.10.2014 р. по 30.06.2016 р. було відкрито депозитні рахунки: 1) відкрито рахунок 24.11.2014 р. сума 75000,00 грн., дата закриття 23.11.2015 р.; 2) відкрито 23.11.2014 р. в сумі 75000,00 грн., закрито рахунок 25.05.2016 р.; 3) відкрито рахунок 25.05.2016 р. в сумі 75000,00 грн., на час надання відповіді рахунок закритий.

Таким чином, враховуючи повідомлення відділення ПУМБ м. Миколаєва, на момент подання заяв 20.10.2014 р. та 19.11.2014 р. у ОСОБА_3 був відсутній депозитний рахунок (дата відкриття 24.11.2014 р.), проте станом на 22.04.2016 р. був відкритий депозитний рахунок, проте у заяві вказані відомості ОСОБА_3 не вказані.

Звертаючись до суду з позовом про повернення надміру виплачених грошових коштів, позивач посилається на подання відповідачем недостовірних відомостей у заяві про призначення допомоги, зокрема наявності у будь-кого з членів сім'ї депозитного банківського рахунку, сума коштів якого перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що призвело до надмірної виплати грошової допомоги.

Главою 83 ЦК України врегульовані питання набуття, збереження майна без достатньої правової підстави.

Частиною 3 ст. 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка не законно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно відомостей заяви ОСОБА_3 про отримання грошової допомоги від 20.10.2014 р. остання надала згоду на обробку персональний даних. Відомості про те, що вона була проінформована про зобов'язання повідомити позивача про наступне відкриття депозитного банківського рахунку в сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, так само і наслідки такого неповідомлення у зазначеній заяві відсутні.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку надміру виплачені кошти були виплачені відповідачу не з її вини, а тому підстави для їх стягнення відсутні. А за такого, позовні вимоги Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 279, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Мала Морська, 19, ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про повернення надміру виплачених державних коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.07.2018 року.

Суддя: З.М. Сухаревич