Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, у якому просять зняти арешт з всього майна невизначеного майна, належного ОСОБА_1, а саме з квартири № 6 в житловому будинку № 32 по вул. Шевченко у м. Василівка Запорізької області, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.05.2004 року позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 в рівних частках по 1/3 частині кожному. Під час оформлення угоди виявилося, що на вищевказану квартиру накладено арешт.

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 27.04.2018 р. вбачається, що арешт, реєстраційний № 2121524, зареєстровано 24.06.2005 року реєстратором (приватним нотаріусом ОСОБА_4Г.) на підставі постанови виконавчої служби Василівського району, об»єктом зазначено невизначене майно, все майно.

На звернення ОСОБА_1 від 17.04.2018 р. до ВДВС йому було повідомлено, що відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 р. п. 9.9, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, після чого вони підлягають знищенню. Позивачами було з»ясовано, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 22.06.2005 р. стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за використану теплову енергію у сумі 484,31 грн. і державного мита у сумі 51,00 грн. Дана заборгованість за використану теплову енергію згодом була позивачами сплачена. Тому, позивачі просять зняти арешт зі всього невизначеного майна, належного ОСОБА_1, а саме: з квартири № 6 в житловому будинку № 32 по вул. Шевченко у м. Василівка Запорізької області (архівний запис, реєстраційний номер обтяження 2121524 від 24.06.2005 року, зареєстрований приватним нотаріусом ОСОБА_4 на ім»я гр. ОСОБА_1В.).

Сторони у судове засідання не з'явились. Позивачі подали до суду заяви про проведення судового розгляду у їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. У своєму листі від 25.06.2018 р. № 16103/9 просять відмовити позивачам у задоволенні позову, так як надати будь-яку інформацію, щодо надходження виконавчого документу в період 2004 року, не є можливим, оскільки, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерства юстиції України п. 9.9., строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік, після чого вони підлягають знищенню за п. 9.10 «документи органу державної виконавчої служби через закінчення строків їх зберігання підлягають знищенню. Відповідно надати будь-яку інформацію щодо арешту не має можливості. Інформацією про сплату суми боргу, виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій не володіють. Проти зняття арешту заперечують і просять розглянути справу без участі представника.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується наданими у справі доказами, 15 березня 2004 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АМ № 157367, винесеною виконавчою службою Василівського районного управління юстиції, за рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 22.06.2005 р. № 2-2102 про стягнення суми заборгованості за споживчу теплову енергію у сумі 484,31 грн. на користь ЗАТ «Василівкатепломережа», державне мито у розмірі 51,00 грн. на користь держави з ОСОБА_1, накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_1 (а.с. 13-15).

Вищевказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 27.04.2018 року.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до листа Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 25.06.2018 року, надати будь-яку інформацію, щодо надходження виконавчого документу в період 2004 року, не є можливим, оскільки, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерства юстиції України п. 9.9., строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік, після чого вони підлягають знищенню

за п. 9.10 «документи органу державної виконавчої служби через закінчення строків їх зберігання підлягають знищенню. Вказаним листом повідомлено, що зняти арешт з майна ОСОБА_1 вважається неможливим, оскільки відкритих наявних виконавчих проваджень у відділі не перебуває.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 043077, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької обл., 16 жовтня 2007 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_6. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини «Тищенко» (а.с. 9).

Згідно статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

14 травня 2004 р. Василівською міською радою було посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, дійсно належить на праві приватної спільної власності гр. ОСОБА_1 і членам його сім»ї: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у рівних частках, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 12).

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Технічний паспорт на квартиру № 6 в житловому будинку № 32 по вул. Шевченко у м. Василівка було видано державним комунальним підприємством «Василівське районне бюро технічної інвентаризації» на ім»я ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по 1/3 кожному (а.с. 17-18).

Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

З огляду на те, що відкритих виконавчих проваджень, у яких накладалися арешти на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1В не існує, а тому відсутні законні підстави для продовження існування арешту майна, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно довідки, виданої ПрАТ «Василівкатепломережа» від 29.05.2018 р. № 409, заборгованість за послуги з централізованого опалення станом на 29.05.2018 р. відсутня (а.с. 19).

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з майна та заборони його відчуження.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 60, 81, 82, 131, 237, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 50, 56, 57, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, Конституцією України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зняти арешт зі всього майна невизначеного майна, належного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: з квартири № 6 у житловому будинку № 32 по вул. Шевченко у м. Василівка Запорізької області (архівний запис, реєстраційний номер обтяження 2121524 від 24.06.2005 року, зареєстрований приватним нотаріусом ОСОБА_4 на ім»я гр. ОСОБА_1).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому судове рішення не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7