Провадження № 2/641/982/2018 Справа № 641/1159/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань - Нагорної М.Р.,

представників позивача - Ворожбянова А.М.,

Коваль Г.Ю.,

представника відповідача - ОСОБА_4,

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_6, третя особа - фізична особа - підприємець - ОСОБА_7 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, -

в с т а н о в и в:

28 лютого 2018 року Харківська міська рада звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що відповідач є власником нежитлових приміщень підвалу № 1-:-10 в літ. «АА-1», загальною площею 731,6 кв.м. по АДРЕСА_1 в м. Харкові з 1 листопада 2012 року на підставі договору дарування від 26 жовтня 2012 року № 3993. Нежитлові приміщення першого поверху № 1-41, 1а, 1б, 2а, 6а, 15а в літ. «АА-1» загальною площею 1334,2 кв.м. по АДРЕСА_1 у м. Харкові з 22 жовтня 2012 року зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі - продажу від 6 лютого 2008 року № 121 та договору міни від 12 жовтня 2012 року № 2334.

Речові права ОСОБА_6 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в м. Харкові не зареєстровані.

ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 з 1 листопада 2012 року по теперішній час використовують земельну ділянку площею 0,1017 кв.м. по АДРЕСА_1 у м. Харкові без виникнення права власності або користування та без державної реєстрації цих прав відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України.

Посилаючись на те, що у період з 1 лютого 2015 року по 31 січня 2018 року відповідач не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю, а також на вимоги ст.ст. 1212-1214 ЦК України, позивач просив стягнути з останнього безпідставно збережене майно у вигляді орендної плати в сумі 209 000,88 грн за користування земельною ділянкою у розмірі 360,27 кв.м.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду свого представника, який проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. При цьому посилався на те, що 26 січня 2017 року ОСОБА_6 звернувся до Харківської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0900 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень підвалу літ. «АА-1» загальною площею 731,6 кв.м. за адресою м. Харків АДРЕСА_1. Проте відповіді на своє звернення від Харківської міської ради у визначений законом строк він не отримав, внаслідок чого був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 6 липня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_6 задоволений: визнано протиправною бездіяльність Харківської міської ради Харківської області щодо не розгляду на черговій сесії Харківської міської ради Харківської області клопотання ОСОБА_6 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0900 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень підвалу літ. «АА-1» загальною площею 731,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків АДРЕСА_1 та зобов'язано Харківську міську раду розглянути зазначене питання на черговій сесії Харківської міської ради.

Постанова є чинною на час розгляду справи.

Представник відповідача зазначав, що ОСОБА_6 здійснював всі необхідні заходи щодо оформлення права оренди на земельну ділянку, яка знаходиться під частиною підвалу будівлі. Однак з вини Харківської міської ради договір оренди на земельну ділянку не укладався, земельна ділянка відповідачу не передавалася, позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір суми заявленої до стягнення. Акт обстеження та розрахунок наданий позивачем не відповідають вимогам Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19 квітня 1993 року № 284.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його недоведеність. При цьому зазначив, що наданий позивачем до позову розрахунок розміру орендної плати, як неодержані грошові кошти, здійснений позивачем не на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки затвердженої у встановленому законом порядку.

Ухвалою суду від 6 червня 2018 року судом було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони ОСОБА_6 вчиняти дії направлені на відчуження належних йому нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1 у м. Харкові в межах ціни позову.

Суд, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач є власником нежитлових приміщень підвалу № 1-:-10 в літ. «АА-1», загальною площею 731,6 кв.м. по АДРЕСА_1 в м. Харкові з 1 листопада 2012 року на підставі договору дарування від 26 жовтня 2012 року № 3993. Нежитлові приміщення першого поверху № 1-41, 1а, 1б, 2а, 6а, 15а в літ. «АА-1» загальною площею 1334,2 кв.м. по АДРЕСА_1 у м. Харкові з 22 жовтня 2012 року зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі - продажу від 6 лютого 2008 року № 121 та договору міни від 12 жовтня 2012 року № 2334.

Речові права ОСОБА_6 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в м. Харкові не зареєстровані.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ЗК України земельні ділянки можуть передаватися в оренду, зокрема, громадянам та юридичним особам України.

Згідно ч. 3 ст. 124 ЗК України передання в оренду земельних ділянок комунальної власності громадянам у разі розташування на цих ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 123 ЗК України.

Надання земельних ділянок комунальної власності в користування здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема, у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу й об'єднання) та в інших випадках, якщо ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, і право власності на неї не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни меж і цільового призначення такої земельної ділянки (частина перша статі 123 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою (пункт «ґ» частини другої статті 25 Закону України «Про землеустрій»).

Замовниками документації із землеустрою можуть бути, зокрема, органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі (частина перша статті 26 Закону України «Про землеустрій»).

Розробники документації із землеустрою (юридичні особи, які мають не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, або фізичні особи-підприємці, які мають такий же статус) зобов'язані виконувати роботи зі складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору (пункт «г» частини другої статті 28 Закону України «Про землеустрій»).

Орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК України).

Встановлено та не заперечується сторонами, що 26 січня 2017 року відповідач звернувся до Харківської міської ради з клопотанням про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень.

Зазначене клопотання не було розглянуто Харківською міською радою.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 6 липня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_6 задоволений: визнано протиправною бездіяльність Харківської міської ради Харківської області щодо не розгляду на черговій сесії Харківської міської ради Харківської області клопотання ОСОБА_6 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0900 га з метою подальшої передачі її в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень підвалу літ. «АА-1» загальною площею 731,6 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків АДРЕСА_1 та зобов'язано Харківську міську раду розглянути зазначене питання на черговій сесії Харківської міської ради.

Постанова є чинною на час розгляду справи.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 вчиняв дії направлені на належне оформлення права користування земельною ділянкою для обслуговування нежитлових приміщень за адресою м. Харків АДРЕСА_1.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Перехід прав на земельну ділянку, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). За змістом глави 15 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).

За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

До моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

З врахуванням вищезазначеного у відповідача виник обов'язок щодо повернення коштів власнику за користування земельною ділянкою.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц.

Водночас, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявленої до стягнення суми грошових коштів у розмірі орендної плати, виходячи з наступного.

Нежитлова будівля по АДРЕСА_1 в м. Харкові не перебуває спільній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_6 є власником нежитлових приміщень підвалу загальною площею 731,6 кв.м., а ОСОБА_7 власником нежитлових приміщень першого поверху загальною площею 1334,2 кв.м.

Відповідач та третя особа не є співвласниками будівлі по АДРЕСА_1 в м. Харкові, будівництво цієї будівлі ними не здійснювалося в результаті спільної діяльності, будь-які договори про визначення часток чи їх розподіл у будівлі не укладалися.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження конкретного розміру земельної ділянки, за користування якою Харківська міська рада просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі орендної плати. Розмір земельної ділянки має бути визначений у проекті її відведення, затвердженого відповідним рішенням Харківської міської ради та зареєстрованого згідно Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.

Встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що відповідач здійснював заходи щодо оформлення права оренди на земельну ділянку. Однак Харківською міською радою не розглянуто клопотання відповідача на розроблення проекту відведення земельної ділянки. Зазначені обставини встановлені судовим рішенням.

Розрахунок суми заявленої до стягнення у розмірі орендної плати не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 «Про Методику нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 27 січня 2006 року № 18/15/21/11, здійснений позивачем без використання даних Державного земельного кадастру.

Крім того, рішенням Харківської міської ради від 22 лютого 2017 року № 566/17 «Про внесення змін до рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 3 липня 2013 року № 1209/13 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 1 січня 2013 року» вирішено, що у зв'язку з набуттям чинності наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» не підлягають застосуванню з 1 січня 2017 року, зокрема, таблиця 6.1 «Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф)», Таблиця 6.2 «Грошова оцінка земель різного функціонального призначення у розрізі економіко-планувальних зон».

Згідно п.п. 3, 6 вказаного рішення дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з додатком 9 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489. З метою упорядкування здійснити дії, спрямовані на отримання витягів з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, виконаних з урахуванням вимог Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, з урахуванням вимог Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.

У розрахунку наданому до суду позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог застосовані коефіцієнти Кф, Км 2, коефіцієнти функціонального призначення у межах економіко-планувальних зон, які згідно рішення Харківської міської ради від 22 лютого 2017 року № 566/17 не підлягають застосуванню з 1 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на вищезазначене, заходи забезпечення позову вжиті судом ухвалою від 6 червня 2018 року підлягають скасуванню після набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Харківської міської ради до ОСОБА_6 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати - залишити без задоволення.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України скасувати заходи забезпечення позову вжиті судом ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 6 червня 2018 року після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Харківська міська рада, м. Харків, майдан Конституції 7.

Відповідач - ОСОБА_6, ІН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2.

Третя особа - фізична особа - підприємець - ОСОБА_7, ІН НОМЕР_2, АДРЕСА_3.

Повний текст рішення складений 6 серпня 2018 року.

Текст судового рішення доступний для ознайомлення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://wwwreyestr.gov.ua.

Суддя: О. А. Фанда