Справа № 487/1885/18
Провадження № 2/487/1471/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

при секретарі судового засідання - Гладкої К.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/1885/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 4950 грн. щомісячно.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач не надає допомогу на утримання спільних дітей, які проживають разом з нею та перебуває на її утриманні, хоча працює за кордоном та отримує офіційний дохід у розмірі 460 євро, а також наміру повертатися та шукати роботу в Україні відповідач не має.

Ухвалою суду від 24.04.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті.

15.05.2018 року представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не має наміру ухилятися від матеріального утримання дітей, так останнім у квітні та травні 2018 року були здійсненні грошові перекази на картку позивача, крім того він згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково, у зв'язку із наданими відповідачем документами, просила стягнути на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти задоволення позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Окрім цього, відповідач зазначив, що наразі офіційно працевлаштований, не має наміру виїжджати працювати за кордон, оскільки бажає брати активну участь у виховані та догляді за дітьми.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 20.01.2012 року уклали шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 12. Від шлюбу мають двох дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 03.07.2012 року та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 03.02.2016 року, які згідно копії довідки ЖКП «Бриз» від17.03.2018 року №496 проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач, ОСОБА_2, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, офіційно працевлаштований (відповідно до наказу № 9 від 01.08.2018 року, виданого ФОП ОСОБА_6, прийнятий на посаду охоронця).

Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя.

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З огляду на викладене, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, та виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає потрібним задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше ніж 50 відсотків та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 10.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах сплати платежу за один місяць.

Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 7, 141, 150, 180-183 СК України, ст.ст. 89,258,263-265,280-283,289,354, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50 відсотків та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.04.2018 року і до повноліття найстаршої дитини.

Аліменти в частині стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4950 грн. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області або через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_4, народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Магдебург, Німеччина, проживає за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Миколаєві, Україна, проживає за адресою: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2.

Головуючий суддя І.В.Боброва