Постанова

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 201/15998/15

провадження № 61-23501св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Курило В. П., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року у складі судді Демидової С. О. та на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Посунся Н. Є., Баранніка О. П., Пономарь З. М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), в якому просив зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на його платіжній картці MasterCard Platinum НОМЕР_1, яка відкрита в Дніпродзержинському відділені ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом негайного розблокування зазначеної картки в межах фактичного залишку коштів.

Позовна заява мотивована тим, що він є VIP-клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», власником карткового рахунку та держателем картки MasterCard Platinum НОМЕР_2, імітованої на його ім'я. 25 червня 2015 року картку було заблоковано без попередження, в зв'язку з чим він позбавлений можливості користуватися своїми грошовими коштами. Неодноразово звертаючись до банку з цього приводу, відповіді не отримав. У липні 2015 року в зв'язку зі спливом строку дії карти відповідач автоматично імітував на його ім'я нову платіжну картку MasterCard Platinum НОМЕР_1, яку також заблоковано.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року позов задоволено. Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ОСОБА_4 грошовими коштами, що знаходяться на його платіжній картці MasterCard Platinum НОМЕР_1, яка відкрита в Дніпродзержинському відділені ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом негайного розблокування зазначеної картки в межах фактичного залишку коштів. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» безпідставно заблокувало рахунок позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості вільно розпоряджатися власними коштами.

Ухвалою апеляційного Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді заяви не допустив неправильного застосування норм матеріального та порушень норм процесуального права.

У касаційній скарзі, поданій 15 березня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 Посилається на порушення судами норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивовананаявністю у банку права прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання цього засобу, що не може порушувати прав клієнта, який використовує картку із порушенням умов договору та закону. Судами не досліджено правову природу перерахованих на рахунок позивача грошових коштів, що призвело до помилкового висновку суду про зловживання наданими банку повноваженнями, внаслідок чого порушено права та інтереси позивача.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її матеріали з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

26 липня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ОСОБА_4 на касаційну скаргу, яке мотивовано тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та ухвалені з дотримання норм матеріального та процесуального права. ПАТ КБ «ПриватБанк» порушило вимоги Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

07 травня 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень з наступних підстав.

Суди встановили, що ОСОБА_4 є клієнтом ПАТ КБ «ПриваБанк», у якому на його ім'я відкрито рахунок НОМЕР_2, на якому доступний залишок з урахуванням кредитного ліміту складає 434 312,97 грн.

25 червня 2015 року даний рахунок заблоковано банком.

ОСОБА_4 письмово звертався до ПАТ КБ «ПриватБанку» щодо надання інформації про причини блокування відкритого на його ім'я поточного рахунку та негайного розблокування карткового рахунку і поновлення усіх фінансових операцій за рахунком.

На його звернення банк пояснень не надав, рахунок залишається заблокованим.

В липні 2015 року в зв'язку зі спливом строку дії карти відповідач автоматично імітував на ім'я позивача платіжну картку MasterCard Platinum НОМЕР_1, однак картковий рахунок також заблоковано.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Положенням частини першої статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку.

Відповідно до статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Таким чином, дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо зупинення фінансових операцій за рахунком клієнта мають, зокрема, відповідати усім вимогам Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1702-VII «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Закон № 1702-VII).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 5 Закону № 1702-VII банки є суб'єктами первинного фінансового моніторингу.

Згідно з частинами першою-третьою статті 17 Закону № 1702-VII суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочі дні з дня зупинення (включно).

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум.

Частиною 5 статті 17 Закону № 1702-VII передбачено, що в разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов'язаний негайно скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб'єкту первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції) (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб'єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних (відповідної) фінансових (фінансової) операцій (операції). Строк зупинення відповідних фінансових (фінансової) операцій (операції) продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів.

Строки зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій) суб'єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - п'ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають.

Відповідно до пункту 91 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» банк зобов'язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов'язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судами, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином не обґрунтувало правомірність блокування карткових рахунків, відкритих на ім'я позивача, не надало доказів звернення із заявою до правоохоронних органів про незаконні, на думку банку, дії клієнта, не довело порушення позивачем вимог законодавства, за наслідками порушення яких було заблоковано його карткові рахунки, порушило строки зупинення фінансових операцій, передбачені Законом № 1702-VII.

Правильно встановивши обставини справи, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки можливість відновлення права позивача щодо користування своїми коштами на рахунку (розблокування рахунку), тобто відновлення становища, яке існувало до порушення його права, відповідає способам захисту порушеного права, передбаченим статтею 16 ЦК України.

Доводи касаційної скарги щодо відсутності порушення прав Жеребка Ю. Ю. внаслідок блокування його карткового рахунку спростовуються матеріалами справи та обґрунтованими висновками судів першої та апеляційної інстанції, згідно з якими статтею 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» щодо зупинення банком фінансових операцій клієнта встановлена відповідна процедура та строки, які банком дотримано не було, у зв'язку із чим порушено права клієнта.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Частиною першої статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень у передбаченому статтями 411, 412 ЦПК України порядку відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. П.Курило

В. І. Крат