Справа№340/705/17
Провадження № 2/340/72/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2018 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область,
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,
з участю секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -
позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 18 000 грн та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди; судових витрат.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.01.2017 в його транспортний засіб, який знаходився на узбіччі дороги в с. Красноїлля Верховинського району, вїхав інший транспортний засіб марки ВАЗ-2106, під керуванням відповідача, і внаслідок зіткнення, його транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень. Відповідно до акту виконаних робіт, вартість відновлюваних робіт склала 18 000 грн. Крім того, зазначає, що внаслідок ДТП, йому завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що він зазнав душевних страждань внаслідок пошкодження його майна, оскільки протягом тривалого часу не мав можливості використовувати транспортний засіб за призначенням, було порушено його нормальні жититєві зв'язки, був змушений доказувати відсутність своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 10 000,00 грн. А тому просить позов задовольнити.
Відповідач відзиву щодо заявленого позову не подала.
Третя особа пояснень щодо позову в порядку ст.181 ЦПК України не подав.
Ухвалою судді від 14.02.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 13.06.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3
В судове засідання представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4 не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти ухвалення заочного рішення в справі. А тому суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання. Причини неявки суду не повідомила.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
Ухвалою суду від 31.07.2018 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, повно і всебічно зясовавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, суд задовольняє позовні вимоги частково з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В судовому засіданні встановлено, що 16.01.2017 о 14 год. 30 хв. у с Красноїлля Верховинського району Івано-Франківської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів - автомобіля марки "VOLKSWAGEN Golf", реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки "ВАЗ-2106", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2
Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 11.04.2017 (а.с.16-18) провадження в справі за ст. 124 КпАП України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія серія АТВ №029912 від 15.12.2007, закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки "VOLKSWAGEN Golf", реєстраційний номер НОМЕР_3 власником даного транспортного засобу являється ОСОБА_3 (зворот а.с.19).
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Також, ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року №4 (далі Постанова), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
У п.13 Постанови розяснено - враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених п.2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).
З наведеного випливає, що кожен хто володіє на законних підставах майном, має право на відшкодування майнової шкоди (в тому числі збитків) та моральної шкоди заподіяної пошкодженням його майна внаслідок винних дій іншої особи.
З матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки "VOLKSWAGEN Golf", реєстраційний номер НОМЕР_1, якому завдані технічні пошкодження, на час дорожньо-транспортної пригоди 16.01.2017 належав ОСОБА_3, а позивач ОСОБА_1 володів даним транспортним засобом згідно посвідчення водія на право керування транспортним засобом серія АТВ №029912 від 15.12.2007 та реєстраційного документа на транспортний засіб серія ІСС №201379.
Таким чином, з вищенаведеного випливає, що ОСОБА_1 має право вимагати відшкодування шкоди, завданої автомобілю марки "VOLKSWAGEN Golf", реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом предявлення вимоги до особи, з вини якої завдано цієї шкоди.
При цьому, шляхом системного аналізу положень статей 1166 та 1167 ЦК України слід прийти до переконання, що на позивача покладається обовязок довести перед судом лише факт заподіяння такої шкоди та її розмір. В той же час, обовязок доказування відсутності вини у своїх діях покладається на відповідача. Одночасно, виходячи із принципу змагальності сторін, суд вважає, що позивач не позбавлений права доводити наявність у діях відповідача вини шляхом представлення власних доказів.
Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, то суд вважає, що такі підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Оскільки належними та допустимими доказами встановлено, що позивач являється учасником ДТП, що мало місце 16.01.2017, а саме таке відбулося за участі транспортного засобу марки "VOLKSWAGEN Golf", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 та враховуючи, що ДТП було вчинене з вини відповідача, оскільки остання не спростувала відсутність в її діях такої, а тому суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок неправомірних дій відповідача.
Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка виникла з вини відповідача ОСОБА_2, враховуючи вимоги розумності та справедливості, ступінь моральних страждань позивача повязаних з неможливістю протягом тривалого часу користуватися автомобілем, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат повязаних з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 5600 гривень, то такі згідно вимог ст.137 ЦПК України позивачем документально не підтверджені жодними доказами, а тому в їх стягненні слід відмовити.
Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення, ЦПК України, суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 18 000 гривень 00 копійок (вісімнадцять тисяч гривень нуль копійок) та моральну шкоду завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5000 гривень 00 копійок (пять тисяч гривень нуль копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1049 гривень 60 копійок (одна тисяча сорок девять гривень шістдесять копійок).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 07.08.2018.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3;

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5;

Третя особа: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Суддя: Бучинський А.Б.