Справа № 739/993/18 Провадження № 22-ц/795/998/2018 Головуючий у I інстанції - Іващенко А. І. Доповідач - Скрипка А. А.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Харечко Л.К.

секретар: Позняк О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04.07.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 04.07.2018 року, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та такою, що постановлена судом без дотримання норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги вказують, що перед поверненням позовної заяви ОСОБА_2 судом першої інстанції було постановлено ухвалу від 15.06.2018 року, якою дана позовна заява була залишена без руху, оскільки її було подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України. При цьому ОСОБА_2 вважає, що подана ним позовна заява була безпідставно залишена без руху судом першої інстанції, оскільки вимоги статей 175,177 ЦПК України при поданні позовної заяви були виконані, а саме, у позовній заяві була зазначена ціна позову 50 000 грн., вказані обставини її обгрунтування та докази, які їх підтверджують і є наявними у позивача. При цьому, як вказує ОСОБА_2, технічний паспорт на будинок, виготовлений не пізніше 6 місяців до дня звернення до суду або звіт про оцінку майна, зроблений суб'єктом оціночної діяльності, не надано суду через відсутність у позивача вказаних документів. З посиланням на статтю 13 ЦПК України ОСОБА_2 зазначає, що особа має право сформулювати позовні вимоги за власним розсудом і самостійно визначити докази, на підставі яких ці вимоги заявляються. Доводи апеляційної скарги вказують, що позивачем заявлена вимога про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, доказом належності цього будинку спадкодавцеві визначено витяг з книги погосподарського обліку, при цьому подані докази своєчасного прийняття спадщини та неможливості оформлення права власності в нотаріальному порядку. Доводи апеляційної скарги зазначають, якщо поданих доказів буде недостатньо для визначення спірних правовідносин та застосування норм права, які їх врегульовують, що може бути з'ясовано лише під час судового розгляду даної справи, це є підставою для відмови у позові, а не для повернення позовної заяви. З посиланням на ч.2 статі 176 ЦПК України доводи апеляційної скарги вказують, що суд має право попередньо визначати розмір судового збору, з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. За даних обставин ОСОБА_2 вважає, що висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви не узгоджується із положеннями статті 185 ЦПК України, оскільки відсутні підстави для визнання неподаною позовної заяви та її повернення.

На підставі приписів ч.2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену у пункті 6 частини першої статті 353 ЦПК України, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 379 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 04.07.2018 року, - скасуванню, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.1-2), ОСОБА_2 звернувся до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовом до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями. У вимогах заявленого позову ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1, рік побудови - 1979, загальною площею 50 кв.м, житловою площею 43 кв.м, кількість житлових кімнат - 2. Ціна позову була зазначена 50 000 грн.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 15.06.2018 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху, при цьому позивачу було надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с.17). У вказаній ухвалі суду першої інстанції зазначено, що ''Суд не може прийняти вказаний розмір ціни позову, визначений позивачем, оскільки вважає, що дійсну вартість майна може показати виключно інвентаризаційна вартість майна за технічним паспортом або оцінка майна станом не пізніше шести місяців до дня звернення до суду, при цьому зазначаючи, що вказаний доказ позивач міг отримати самостійно при підготовці позовної заяви до подання до суду. Тому, по-перше, суд зазначає, що ставити позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок без прилеглостей у вигляді господарських будівель діючий Цивільний кодекс України забороняє, хоча позов поданий про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями, а в прохальній частині позову зазначено про визнання права власності тільки на будинок, по-друге, суддя вважає за необхідне визначити, що станом на день звернення до суду, окрім невірної вартості безпосередньо житлового будинку, також не визначена вартість господарських будівель. Для усунення вказаного недоліку позивач повинен надати суду уточнену позовну заяву із відповідним посиланням на визнання права власності не тільки на житловий будинок, але і на господарські будівлі при ньому, та повинен надати технічний паспорт зі строком виконання не пізніше шести місяців до дня звернення до суду або звіт про оцінку майна відповідного суб'єкту оціночної діяльності на спірний житловий будинок. Без визначення ціни позову станом на день звернення позивача до суду підстави для відкриття провадження по справі відсутні ".

Як вбачається із заяви ОСОБА_2, наданої до суду першої інстанції 03.07.2018 року після отримання ним ухвали суду першої інстанції від 15.06.2018 року (а.с.18), ОСОБА_2 просить відкрити провадження у цивільній справі за його позовом та розглянути справу за наявними у ній доказами. При цьому ОСОБА_2 посилається на відсутність підстав, визначених статтею 185 ЦПК України, для залишення його позовної заяви без руху.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04.07.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с.19). Постановляючи оскаржувану ухвалу від 04.07.2018 року, суд першої інстанції, з посиланням на статтю 185 ЦПК України, зазначив, що оскільки позивачем у наданий судом строк не усунуті недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду першої інстанції від 15.06.2018 року, то позовну заяву ОСОБА_2 до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями необхідно визнати неподаною та повернути позивачу.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що позовну заяву ОСОБА_2 до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями без достатніх правових підстав було визнано неподаною та повернуто ОСОБА_2, оскільки висновки оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 04.07.2018 року не узгоджуються із приписами норм процесуального права, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до положень ч.1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції в ухвалі від 15.06.2018 року (а.с.17) зазначив, що ''Суд не може прийняти вказаний розмір ціни позову, визначений позивачем, оскільки вважає, що дійсну вартість майна може показати виключно інвентаризаційна вартість майна за технічним паспортом або оцінка майна станом не пізніше шести місяців до дня звернення до суду, при цьому зазначаючи, що вказаний доказ позивач міг отримати самостійно при підготовці позовної заяви до подання до суду. Тому, по-перше, суд зазначає, що ставити позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок без прилеглостей у вигляді господарських будівель діючий Цивільний кодекс України забороняє, хоча позов поданий про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями, а в прохальній частині позову зазначено про визнання права власності тільки на будинок, по-друге, суддя вважає за необхідне визначити, що станом на день звернення до суду, окрім невірної вартості безпосередньо житлового будинку, також не визначена вартість господарських будівель. Для усунення вказаного недоліку позивач повинен надати суду уточнену позовну заяву із відповідним посиланням на визнання права власності не тільки на житловий будинок, але і на господарські будівлі при ньому, та повинен надати технічний паспорт зі строком виконання не пізніше шести місяців до дня звернення до суду або звіт про оцінку майна відповідного суб'єкту оціночної діяльності на спірний житловий будинок. Без визначення ціни позову станом на день звернення позивача до суду підстави для відкриття провадження по справі відсутні ".

Як вбачається із заяви ОСОБА_2, наданої до суду першої інстанції 03.07.2018 року після отримання ним ухвали суду першої інстанції від 15.06.2018 року (а.с.18), ОСОБА_2 просить відкрити провадження у цивільній справі за його позовом та розглянути справу за наявними у ній доказами. При цьому ОСОБА_2 посилається на відсутність підстав, визначених статтею 185 ЦПК України, для залишення його позовної заяви без руху.

Заслуговують на увагу апеляційного суду доводи апеляційної скарги відносно того, що висновки ухвали суду першої інстанції від 15.06.2018 року не узгоджуються з положеннями ч.1 статті 185 ЦПК України. Згідно ч.1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Матеріалами справи не підтверджуються обставини відносно того, що позовна ОСОБА_2 подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України. У доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 стверджує, що ним при зверненні до суду першої інстанції було додано до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. При цьому необхідно зазначити, що виходячи із положень статті 83 ЦПК України, яка регламентує подання доказів, суд не вправі залишати позовну заяву без руху, а в подальшому повертати її позивачу з мотивів недоведеності заявлених позовних вимог, відсутності доказів або через неподання доказів. Також залишаючи без руху позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції в ухвалі від 15.06.2018 року зазначив, що без визначення ціни позову станом на день звернення позивача до суду підстави для відкриття провадження по справі відсутні. При цьому необхідно зазначити, що у позовній заяві ОСОБА_2 визначена ціна позову, а саме, 50 000 грн. Відповідно до положень ч.2 статті 176 ЦПК України, яка регламентує ціну позову, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Як вбачається із матеріалів справи (а.с.5), ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, і на нього розповсюджується дія п.9 ч.1 статті 5 Закону України ''Про судовий збір'', яка визначає пільги щодо сплати судового збору.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 04.07.2018 року, суд першої інстанції, з посиланням на статтю 185 ЦПК України, зазначив, що оскільки позивачем у наданий судом строк не усунуті недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі суду першої інстанції від 15.06.2018 року, то позовну заяву ОСОБА_2 до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями необхідно визнати неподаною та повернути позивачу.

Враховуючи вищенаведене, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що позовну заяву ОСОБА_2 до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на будинок з надвірними будівлями без наявності достатніх правових підстав було визнано неподаною та повернуто ОСОБА_2, оскільки висновки оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 04.07.2018 року не узгоджуються із приписами норм процесуального права, які регламентують спірні правовідносини.

При цьому необхідно зазначити, що виходячи із правового аналізу статті 83 ЦПК України, яка регламентує подання доказів, суд не вправі залишати позовну заяву без руху, а в подальшому повертати її позивачу з мотивів недоведеності заявлених позовних вимог, відсутності доказів або через неподання доказів. Стосовно ціни позову, то відповідно до положень ч.2 статті 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

За даних обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 04.07.2018 року, - скасуванню, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1 статті 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 липня 2018 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 06.08.2018 року.

Головуючий:Судді: