Справа № 562/4603/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2018 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

у складі:

судді Мички І.М.,

при секретарі Кондратюк Н.В.

за участю представника позивач ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом КП» Міське будинкоуправління» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

В обґрунтування позову зазначив, що боржники користувалися послугами КП» Міськебудинкоуправління» однак зобов»язань за договором та законом по оплаті наданих послуг не виконували. Нарахування за надані послуги здійснювалось відповідно до рішень виконавчого комітету Здолбунівської міської ради №788 від 11.06.2008 №1349 від 18.11.2009 року , № 1705 від 19.05.2010 року та відповідно до рішення виконавчого комітету Здолбунівської міської ради №231 від 26.11.2014 року за відповідні періоди. Згідно з вимогами чинного законодавства споживач несе відповідальність за недотримання вимог нормативно - правових актів у сфері теплопостачання та житлово - комунальних послуг. Сума заборгованості , що підлягає стягненню з боржника згідно його часткових оплат за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території складає 2827,21 грн. за період з 01.12.2010 року по 31.08.2016 року, а також сума внаслідок інфляційних процесів за відповідні місяці становить 1895,55 грн. а три відсотки річних боргу складає 275,40 грн. з моменту виникнення заборгованості по 31.12.2017 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та її представник позовні вимоги визнали частково , згідно строків позовної давності.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та відповідача дослідивши матеріали справи суд доходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачів користувалися послугами наданими позивачем протягом певного періоду а саме з 01.12.2010 року по 31.10.2016 року , однак оплати за вказані послуги не проводили. Відповідно за вказаний період утворилася заборгованість в сумі 2827,21 гривень.

За змістом ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», утримання будинків і прибудинкових територій господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Обовязок споживача оплачувати послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій у строки, встановлені договором або законом, визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»ціни/тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо)затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 20Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок оформлення претензій споживачів до виконавців регламентується ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»та п. п. 16-18 договору. За змістом вказаних положень, у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Під час дослідження доказів, було встановлено, що відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов'язання по сплаті наданих позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, і її заборгованість за вказані послуги становить 2827,21 грн. згідно наданого позивачем розрахунку.

В той же час 04.06.2018 року відповідачкою подано заяву про застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості, втрат від інфляції та трьох відстотків річних за період до 01.06.2014 року. При цьому ОСОБА_2 було враховано, що 19.07.2017 року позивач подавав до суду заяву про видачу судового наказу і подання такої заяви перервало позовну давність до вимог про стягнення заборгованості за період з 20.07.2014 року. До заяви про застосування позовної давності відповідачкою додані розрахунки, відповідно до яких в межах позовної давності заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території становить 788,32 грн., інфляційні нарахування - 306,32 грн. та три відсотки річних - 59,32 грн.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги про стягнення 2038,89 грн. заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, 1589,23 грн. інфляційних нарахувань та 216,08 грн. трьох процентів річних не підлягають до задоволення у звязку зі спливом позовної давності, про застосування якої відповідачкою подано письмову заяву.

Представник позивача заперечив проти застосування позовної давності, зазначивши, що відповідачка кожного місяця частково погашала борг і такі дії свідчать про визнання нею свого боргу, а отже переривають перебіг позовної давності.

Суд не погоджується з такими доводами представника позивача, оскільки з досліджених письмових доказів вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово на протязі багатьох років зверталася до позивача із заявами, в яких вказувала, що вона відмовляється платити за послуги по поточному ремонту будинку, які, на її думку, їй не надавалися. Вчинення дій боржника, що свідчать про визнання лише певної частини заборгованості не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно іншої (невизнаної) суми боргу.

Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає до задоволення частково в розмірі 1153, 96 грн., з яких заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території становить 788,32 грн., інфляційні нарахування - 306,32 грн. та три відсотки річних - 59,32 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір покладається на позивача в розмірі 1232,00 грн. та на відповідача в розмірі 368,00 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь КП» Міське будинкоуправління» заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 788 ( сімсот вісімдесят вісім гривень) 32 коп., 306 ( триста шість гривень) 32 коп. сума індексу інфляції , 59 ( п»ятдесят дев»ять гривень) 32 коп. сума трьох процентів річних, межах трьохрічного строку позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 368,00 гривень.

Стягнути з КП»Міське будинкоуправління» на користь держави судовий збір в сумі 1232,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.М.Мичка