АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Херсон

справа: 662/2092/17

провадження: 22-ц/791/855/18

Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л.А. (суддя доповідач)

суддів: Бездрабко В.О.,

Вейтас І.В.,

секретар Зварич С.А.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 22 січня 2018 року у складі судді Решетова В.В., повний текст рішення складений 22 січня 2018 року,

в с т а н о в и в:

30 жовтня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 30 квітня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 6300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за умовами Договору виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2017 року складає 15729,73 грн., з яких: заборгованості за кредитом - 4646,21 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8108,29 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1750 грн., та штрафів відповідно до умов договору: 500 грн. штраф (фіксована частина), 725,23 грн. - штраф (процентна складова).

Зважаючи на викладене позивач просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 15729,73 грн. та вирішити питання щодо відшкодування судових витрат.

07 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про застосування позовної давності.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 22 січня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги Банку у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Правом на відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористалася.

Під час розгляду справи представник ПАТ КБ «Приватбанк» Логвиновська А.А. апеляційну скаргу підтримала за обставинами викладеними у скарзі. Просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку у повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_2, приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, зазначила, що на її думку рішення суду є законним та обґрунтованим. Просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 30 квітня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 6300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із встановленим щомісячним Мінімальним обов'язковим платежем у розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50грн. та не більше залишку заборгованості зі строком внесення до 25 числа місяця наступного за звітним(а.с.8,9).

Договір складається із заяви, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів надання банківських послуг та пам'ятки клієнта.

З наданого банком розрахунком станом на 30 вересня 2017 року ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 15729,73 грн., з яких: 4646,21грн. - заборгованості за кредитом, 8108,29 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1750 грн. - заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 725,23 грн. - штраф (процентна складова).

Зі змісту пунктів 1.1.1.45, 1.1.1.50, 2.1.1.2.11 Умов і Правил надання банківських послуг кредитом (кредитною лінією, кредитним лімітом) є розмір грошових коштів, наданих Банком Клієнту на строк, обумовлений в Договорі на умовах платності та зворотності. Мінімальний обов'язковий платіж це розмір боргових зобов'язань Клієнта, які щомісячно підлягають сплаті Клієнтом протягом строку дії картки. Картка діє до останнього дня місяця, вказаного з лицьового боку Картки.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг строки та порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт) по кредитним карткам з встановленим Мінімальним обов'язковим платежем наведений у Пам'ятці Клієнта / Довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною Договору, а також встановлюється даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом передбачену Тарифами і частину заборгованості по Кредиту . Згідно ст. 212 ЦК України, у випадку наявності простроченого кредиту - строком повернення кредиту в повному об'ємі є 211-й день з часу виникнення такої заборгованості.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100грн., клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як : ПЕНЯ = базова процентна ставка по договору / 30 (нараховується за кожний день прострочення + 50 грн. одноразово. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Зі змісту п. 2.1.1.12.6.3 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що проценти за користування Кредитом (кредитним лімітом) нараховуються в дату їх сплати, при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожен календарний день за фактично використані в рахунок Кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) становиться Простроченим кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.4 Умов та правил надання банківських послуг, у разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії) чи його частини протягом 210 днів весь Кредит вважається простроченим і нарахування з дати переведення Кредиту в статус прострочених Боргових зобов'язань проводяться відповідно п. 2.1.1.12.6.1. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі вказаному у п.2.1.1.12.6.1. При цьому винагорода проценти за користування кредитом не сплачуються.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини 1 та 3 статті 264 ЦК України)

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, згідно кредитного договору №б/н від 30 квітня 2010 року, отримала картки № 065866 з терміном дії до останнього дня 04.2014 року та № 123465 з терміном дії до останнього дня 09.2014 року, що підтверджується довідкою (а.с.53). Тобто строк дії останньої картки закінчився 30 вересня 2014 року. Нову картку відповідачка не отримувала.

З розрахунку наданого Банком вбачається, що починаючи з 30 грудня 2011 року ОСОБА_2 прострочено кредит, і з цього часу заборгованість по кредиту в повному обсязі позичальником не погашалась. Однак 06 лютого 2012 року, 24 травня 2012 року та 10 жовтня 2012 року ОСОБА_2 вносила грошові кошти на часткове погашення заборгованості.

Починаючи з 25 жовтня 2012 року (строк внесення чергового платежу за договором), протягом 210 днів, ОСОБА_2 прострочену заборгованість по кредиту (кредитному ліміту) чи її частини не погасила. Отже, відповідно до пунктів 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6.4 Умов та правил надання банківських послуг, з 24 травня 2013 року (211-й день) весь Кредит вважається простроченим та підлягає поверненню в повному обсязі. З цього ж дня, згідно п. 2.1.1.12.6.3 та 2.1.1.12.6.4 , проценти за Кредитом не нараховуються.

А тому, відповідно до вимог ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності розпочався з 24 травня 2013 року у зв'язку із виникненням у позичальника обов'язку повернути кредит в повному обсязі і саме з цього часу у банка право на позов з вимогою повернення кредиту в повному обсязі.

Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості та не заперечується сторонами ОСОБА_2 в період часу з 21 жовтня 2013 року по 15 жовтня 2014 року здійснювала платежі на погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого, відповідно до вимог ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривався та починався заново з часу здійснення чергового платежу.

Останній платіж на погашення заборгованості у розмірі 300грн. здійснений ОСОБА_2 15 жовтня 2014 року. Отже перебіг позовної давності після переривання розпочався з 16 жовтня 2014 року.

Відповідно до наданих Банком відомостей реєстр позовів до Новотроїцького районного суду, у тому числі до ОСОБА_2, сформований ПАТ КБ «Приватбанк» 17 жовтня 2017 року, а відповідно до інформації про відправлення пакету документів на адресу Новотроїцького районного суду Херсонської області - дата відправлення 18 жовтня 2017 року (а.с.54), тобто після спливу позовної давності.

Встановивши, що позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» подана зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено ОСОБА_2 до ухвалення рішення у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав передбачених ч.4 ст. 267 ЦК України для відмови у задоволені позову.

Доводи апелянта про те, що заборгованість по процентам підлягає стягненню на користь банку в межах позовної давності суперечать умовам укладеного між сторонами договору та встановленим обставинам справи, оскільки, як зазначалось вище, за умовами Договору (п. 2.1.1.12.6.3 та 2.1.1.12.6.4 Умов та правил надання банківських послуг) проценти за Кредитом нараховуються лише до дня коли кредит становиться простроченим, у даному випадку до 24 жовтня 2013 року, а отже підстави для стягнення процентів за користування кредитом в межах позовної давності відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, на які сторони посилались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 22 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 08 серпня 2018 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

І.В. Вейтас