справа №619/3593/17
провадження №2/619/183/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі:

Головуючого: судді Кононихіної Н. Ю.

При секретарі: Мєщан І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дергачі

Цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про відновлення порушеного права та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою», де в третій особі є Козачолопанська селищна рада Дергачівського району Харківської області,

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору довічного утримання ВЕА № 383483 від 18.08.2006 року, реєстровий № 2-3201, посвідченого Дергачівською державною нотаріального конторою та зареєстрованого в Слатинському комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвентаризатор», в цілому належить житловий будинок з надвірними будівлями; розташованими за адресою: АДРЕСА_1

Власник суміжного домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1) і відповідач по даній справі ОСОБА_2, порушивши межу землекористування між вказаними домоволодіннями, заступивши на землю домоволодіння позивача, збудувала євро-паркан, який на теперішній час розташований на території домоволодіння позивача. На заперечення позивача та вимоги перемістити паркан - відповідач ОСОБА_2 не реагує.

Відповідно до акту від 04.09.2017 року, складеного комісією Козачолопанської селищної ради встановлено, що на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1, було проведено обмір земельної ділянки, відповідно до технічного паспорту від дальнього кута будинку літ. А-1 порушена межа на 8 см,, від ближнього кута літньої кухні літ. Б межа порушена на 4см.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового майнового права та інтересу.

Тому позивач просила суд відновити її порушене право та ухвалити рішення суду, зобов'язавши відповідача ОСОБА_2 припинити дії, які порушують право позивача користуватися земельною ділянкою, а саме демонтувати євро-паркан який був встановлений відповідачем на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні позивача та встановити паркан на земельній ділянці відповідача.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 28.11.2017 було відкрите провадження у справі з призначенням відкритого судового засідання для розгляду справи по суті на 21.12.2017, а також запропоновано подати до суду свої заперечення, в яких викласти свої пояснення, аргументи, міркування щодо наведених позивачем доводів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити у повному обсязі та наголосили, що нема потреби проводити по справі судово-технічну земельну експертизу на предмет встановлення порушення земельної межі з боку відповідача між земельними ділянками по АДРЕСА_1. При цьому достатнім доказом на підтвердження позову є акт обстеження земельної ділянки позивача ОСОБА_1 від 04.09.2017, який складений комісією Козачолопанської селищної ради Дергачіського району Харківської області у складі землевпорядника, заступника голови сільради та спеціаліста 1 категорії сільради, та встановлює порушення межі між земельними ділянками з боку відповідача ОСОБА_2

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник просили у задоволенні позову відмовити, т.я. позивач не довів у судовому засіданні порушення його права користування земельною ділянкою. При цьому відповідач також відмовився проводити судово-технічну земельну експертизу на предмет встановлення порушення земельної межі з боку відповідача між земельними ділянками по АДРЕСА_1. При цьому достатнім доказом на підтвердження безпідставності позову є акт проміру домоволодіння по АДРЕСА_1 - згідно рішення 11 сесії У11 скликання Козачолопанської селищної ради від 13.1.2015 року), який складений землевпорядником селищної ради на підставі заяви ОСОБА_2 та встановлює відсутність порушення меж між земельними ділянками з боку відповідача.

Представник третьої особи Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, не з'явився без поважних причин. Тому суд розглядає справу за відсутності представника третьої особи на підставі тих доказів, які надані до судового засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Виконкому Дергачівської районної ради депутатів трудящих Харківської області від 23.04.1959 року ОСОБА_3 відведено земельну ділянку під житлове будівництво за адресою АДРЕСА_1) площею 700 кв.м. у безстрокове користування.

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору довічного утримання ВЕА № 383483 від 18.08.2006 року, реєстровий № 2-3201, посвідченого Дергачівською державною нотаріального конторою та зареєстрованого в Слатинському комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 01.09.2006 року, в цілому належить житловий будинок з надвірними будівлями; розташованими за адресою: АДРЕСА_1, причому розмір земельної ділянки під забудовами встановлений як 732 кв.м.

На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.08.2006 року ОСОБА_4 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований у АДРЕСА_1 у Дергачівському району Харківської області.

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2014 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,12га за адресою АДРЕСА_1 у Дергачівському району Харківської області, кадастровий номер НОМЕР_3, що зареєстрований Відділом Держкомагенства у Дергачівськомй району Харківської області.

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2014 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,115га за адресою АДРЕСА_1 у Дергачівському району Харківської області, кадастровий номер НОМЕР_4, що зареєстрований Відділом Держкомагенства у Дергачівськомй району Харківської області.

Актом від 21.07.2014 року встановлено та погоджено межі земельної ділянки відповідача ОСОБА_2

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування";

ґ) заклади освіти незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Крім того, згідно ст. 391 ТІК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

З роз'яснень, викладених у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ вбачається, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту( ст. 16 ЦК України).

Згідно приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2014 року на земельну ділянку площею 0,12 га за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_3, належить вказана земельна ділянка (докази надавались відповідачем разом з відзивом на позовну заяву).

На своїй земельній ділянці відповідачка встановила новий паркан на місці колишнього паркану, що підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

При цьому суд приймає до уваги акт проміру домоволодіння по АДРЕСА_1 від 24.05.2018 року, т.я. спеціалістом 1 категорії землевпорядником Козачолопанської селищної ради ОСОБА_9 робилися проміри відповідно документів про право власності на землю, а саме відповідно технічного паспорту на земельну ділянку (інвентаризаційна справа № 1220, реєстровий № 2-319 від 11.07.2014 року), які проміри підтвердили, що паркан,який розмежовує домоволодіння АДРЕСА_1 - встановлений в межах земельної ділянки, що належить на праві власності ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1 надала до судового засідання документи, що підтверджують її право користування спірною земельною ділянкою у АДРЕСА_1,а саме Рішення Виконкому Дергачівської районної ради депутатів трудящих Харківської області від 23.04.1959 року, яким ОСОБА_3 - попередньому користувачу - відведено земельну ділянку під житлове будівництво за адресою АДРЕСА_1 площею 700 кв.м. у безстрокове користування.

Однак, вищевказаний документ підтверджує безпідставність позову, т.я. попередньому користувачу спірної земельної ділянки по АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 надавалася земельна ділянка у користування для будівництва житлового будинку площею 700кв.м. Таким чином, позивач ОСОБА_1, як послідуючий користувач спірною земельною ділянкою - безпідставно користується земельною ділянкою площею 732 кв.м. згідно договору довічного утримання ВЕА № 383483 від 18.08.2006 року, реєстровий № 2-3201, посвідченого Дергачівською державною нотаріального конторою. Послідній договір констатував факт користування земельною ділянкою розміром 732 кв.м. у домоволодінні по АДРЕСА_1, але не право позивача користуватися збільшеною земельною ділянкою.

Наведене свідчить по те, що позивач ОСОБА_1 не надала у судовому засіданні до матеріалів справи документів,які б підтверджували її право користування земельною ділянкою площею 732 м.кв. Також позивачем не надано доказів про те, де в натурі на місцевості розташовані межі земельної ділянки,якою вона користується. Технічний паспорт на житловий будинок, на який посилається позивач, не є доказом встановлення меж земельної ділянки між землекористувачами. Вказаний доказ може підтверджувати лише план забудови.

В порушення вимог ст. 81 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачка порушила його права власника та, що йому створені фактичні перешкоди для користування й розпорядження своїм майном, що згідно з положеннями ст. 391 ЦК України може бути підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. ст. 125. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Отже, позивач не надав жодного належного доказу, які б підтверджували право власності або право постійного користування земельною ділянкою площею 732 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 т.я. у позивача відсутні зазначені правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку площею 732 кв.м.. Тобто фактично позивачем не доведено, що її право порушене.

Суд також ураховує, що позивач ОСОБА_1 відмовилася від проведення судово-технічної земельної експертизи по справі,яка необхідна для встановлення правильних меж землекористування між сторонами.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 не надала жодних доказів того, що дійсно відповідачем - ОСОБА_2 був перенесений паркан, внаслідок чого остання заволоділа її земельною ділянкою. В справі відсутні докази щодо збільшення розміру земельної ділянки у відповідача та зменшення ділянки позивача.

Єдиним доказом, на який посилається позивач ОСОБА_1, є акт обстеження земельної ділянки від 04.09.2017 року складений комісією Козачолопанської селищної ради, яким встановлено, що на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 яке належить ОСОБА_1, було проведено обмір земельної ділянки, відповідно до технічного паспорту від дальнього кута будинку літ. А-1 порушена межа на 8 см,, від ближнього кута літньої кухні літ. Б межа порушена на 4см.

Однак, суд критично відносить до даного документу, т.я. технічний паспорт на домобудування не являться документом про надання у користування земельної ділянки площею 732 кв.м. з виносом меж та кутів у натурі. А крім того , актом від 04.09.2017 року не встановлювалась довжина лінії розмежування між домоволодіннями позивача і відповідача, її місце розташування, та на скільки дана лінія зменшилась чи збільшилась у зв'язку із порушенням межі між спірними земельними ділянками .

За таких обставин суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, які вважали, що з боку відповідача ОСОБА_2 порушено земельну межу між спірними домоволодінням при установці євро-паркану.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,12,13,76-78,259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про відновлення порушеного права та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою», де в третій особі є Козачолопанська селищна рада Дергачівського району Харківської області - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

(Позивач ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, що проживає у АДРЕСА_1;

Відповідач ОСОБА_2, НОМЕР_2, що проживає у АДРЕСА_1).

Суддя Н. Ю. Кононихіна