АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2018 року

м.Харків

справа № 646/3076/18

провадження № 22-ц/790/4365/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12 червня 2018 року, постановлене в порядку письмового провадження під головуванням судді Сорока О.П., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12 червня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2018 року до повноліття дитини. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь держави судові витрати в сумі 704, 80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача, замінивши слова в резолютивній частині з «у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу» на «у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів (заробітку)».

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що необхідним та достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є 1/3 частка всіх видів доходів (заробітку) відповідача. ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Син хворіє, що також потребує матеріальних затрат.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача на користь позивачки на утримання дитини слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з урахуванням того, що відповідач має ще одну дитину, виходячи з його матеріального стану та соціально-економічних умов сьогодення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що з 08 лютого 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23.04.2012 року (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

З довідки відділу реєстрації місця проживання у Московському районі міста Харкова від 30.03.2018 року вбачається, що дитина проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Згідно висновку ВКК № 216, дитина має захворювання на правосторонній скаліоз 1 ступеню та ювенальний остеохондроз поперекового відділу хребта (а.с.8).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що з моменту фактичного припинення шлюбу, відповідач не надає достатньої допомоги на утримання дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України встановлено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач також є батьком малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20). Не заперечує, що має регулярний дохід, який складає близько 12000 грн. Проте за його заявою із заробітної плати здійснюється відрахування аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом із матір'ю ОСОБА_5, у розмірі 2000 грн.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з урахуванням положень ст. 182 СК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відповідач матеріально забезпечений та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі, - не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки розмір аліментів на дитину визначений судом у частці від заробітку, тому в разі збільшення розміру заробітку відповідача відповідно буде збільшений і розмір одержаних аліментів.

Посилання позивачки на те, що відповідачу добре відомо про хворобу сина, для лікування якого використовуються профілактичні методики, - не є підставою для стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але позивачка не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на лікування та реабілітацію дитини.

Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Колтунова

С.С. Кругова