Справа № 174/581/18
п/с № 2-о/174/18/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Данилюк Т.М.,

за участю: секретаря Заіки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, заінтересовані особи Камянська обєднана державна податкова інспекція ГУДФС у Дніпропетровській області, ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1, звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, заінтересовані особи Камянська обєднана державна податкова інспекція ГУДФС у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , в якій просить встановити факт того, що він є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він народився 17.06.1953 року, в свідоцтві про його народження його батьком зазначений «Белоус Михайло Іванович», а матір'ю «Белоус Тетяна Миколаївна». Коли він отримував паспорт громадянина України, то у паспорті його прізвище зазначили, як «Білоус», а в паспортах його батьків прізвища зазначені як «Белоус».

02.04.2014 року померла його матір ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за своє життя його мати залишила на його імя заповіт від 17.09.2013 року, яким заповіла йому усе належне їй майно. Вважає, що він прийняв спадщину після смерті матері, так як постійно проживав разом з нею і заяву про відмову від спадщини до нотаріуса не подавав. В червні 2018 р. він звернувся до Вільногірської державної нотаріальної контори в звязку з прийняттям спадщини, однак державний нотаріус Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, йому розяснила, що оскільки його прізвище в паспорті - «Білоус», відрізняється від його прізвища в свідоцтві про його народження та від прізвища особи, яка склала заповіт, то неможливо вважати, що він та ОСОБА_3М є відповідно сином та матірю, а тому йому необхідно в судовому порядку встановити факт його родинних відносин з ОСОБА_3 для оподаткування спадщини, яку він отримав після її смерті, за нульовою ставкою.

Так як, його батько є особою похилого віку, має на праві власності в тому числі нерухоме майно, а тому після його смерті спадкоємцем першої черги за законом повинний бути заявник. Інших дітей крім нього у батька не має. Однак для підтвердження його кровного споріднення з ОСОБА_2 за першим ступенем споріднення, батько - син, йому необхідне рішення суду про встановлення такого факту, оскільки, виходячи з документів він сином ОСОБА_2 не вважається.

При цьому підтвердження його родинних стосунків з батьком - ОСОБА_2, йому буде потрібно у подальшому для оформлення в нотаріальному порядку спадщини після смерті батька. Саме ці обставини слугували підставою для його звернення до суду.

Ухвалою від 20.07.2018 року - відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Заявник в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Заінтересована особа Камянська обєднана державна податкова інспекція ГУДФС у Дніпропетровській області, в судове засідання не зявилася, були повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів що мають юридичне значення, а зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як розяснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до розяснень, які містяться в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, суд в праві розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що відповідно до копії повторного свідоцтва про народження заявника, серії I-ЖС № 341028 від 22.08.2017 р., виданого Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділі ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області, його батьком зазначений - «Белоус Михайло Іванович», матірю - «Белоус Тетяна Миколаївна» (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ЯТ № 960905, виданого 25.10.1951 року Орджонікідзівським районним відділом ЗАГС м. Запоріжжя, «Симовец Татьяна Николаевна» уклала шлюб з громадянином «Белоус Михаилом Ивановичем», і їй було присвоєно прізвище «Белоус», відомості в свідоцтві зазначені російською мовою (а.с.7).

Відповідно до заповіту посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4, та зареєстрованому у реєстрі за № 1714 від 17.09.2013 р. та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, ОСОБА_3 все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (8,9).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Оскільки встановлення факту родинних відносин породжує для заявника юридичні наслідки, та встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим, суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника про встановлення факту родинних відносин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1, про встановлення факту родинних відносин є законною та обґрунтованою, факт родинних відносин заявника зі своїм батьком ОСОБА_2, та померлою матірю ОСОБА_3, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому наявні правові підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного керуючись п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, ст.ст. 10, 11, 12,13,76,81, 258-259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суддя ,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, заінтересовані особи Камянська обєднана державна податкова інспекція ГУДФС у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином що ОСОБА_2, 21.12.1925р.н. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 02.04.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України 2017 р., до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5