Провадження № 2/734/852/18 Справа № 734/1888/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 серпня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя,-

в с т а н о в и в:

у суд із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2, у якому просить встановити факт її проживання з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах однією сімєю у період березня 1989 року по час реєстрації шлюбу в органах РАЦС 16 липня 1994 року та визнати за нею право спільної сумісної власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою село Олексіївщина, вулиця Ювілейна, буд. 7, Козелецького району, Чернігівської області. Вимоги мотивує тим, що з березня 1989 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2, а 16 липня 1994 року зареєструвала з останнім шлюб. Під час спільного проживання за спільні кошти 24 березня 1992 року ними було придбано житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, с. Олексіївщина, вул. Ювілейна, 7. Покупцем будинку виступав ОСОБА_2 18 листопада 2008 року шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано. 15 липня 2010 року останній отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, після чого став власником даного домоволодіння. Позивачка вважає, що має право на ? частину вказаного домоволодіння, тому вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

У судове засідання позивач не зявилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги повністю визнає.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

ОСОБА_3 народився 08 січня 1989 року. Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 І-ЕЛ №210860 його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4;

24 березня 1992 року між ОСОБА_2 (Покупець) та ОСОБА_5 (Продавець) було укладено договір купівлі продажу житлового будинку за адресою с.Олексіївщина, вул. Молодіжна, №7, Козелецького району, Чернігівської області. Даний договір купівлі-продажу зареєстрований в Олексіївщинській сільській раді Козелецького району за № 19;

16 липня 1994 року виконавчим комітетом Олексіївщинської сільської ради Козелецького району між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб у реєстрі № 07;

18 листопада 2008 року заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано;

згідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 липня 2010 року ОСОБА_7 належить 1/1 частка житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, с. Олексіївщина, вул. Ювілейна, будинок 7. Свідоцтво видане взамін договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконавчого комітету Олексіївщинської сільської ради 24.03.1992 року за реєстраційним №19;

згідно до довідки Олексіївщинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 09.02.2018 року у житловому будинку в с.Олексіївщина по вул. Ювілейна, 7, входять ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

відповідно до довідки Олексіївщинської сільської ради Козелецького району від 04.07.2018 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1991 року по 2017 рік проживали однією сімєю за адресою: село Олексіївщина, вул. Ювілейна, 7, вели спільне господарство та виховували сина.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя підлягає задоволенню із наступних підстав:

Згідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян.

Факт, який просить встановити заявник, підтверджується довідкою виконкому Олексіївщинської сільської ради від 04.07.2018 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_3, заявою до суду відповідача, у якій він визнає позов та іншими, дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи.

Згідно роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися відносини, що притаманні подружжю.

Юридичне поняття шлюбу визначено в частині 1 ст. 21 СК України, де вказано про те, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно із вимогами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Статтею 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Отже, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов'язків.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частку у спільному майні, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 15, 319, 356, 357, 391, 405 ЦК України, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 70, 74 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2) про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах однією сімєю у період березня 1989 року по час реєстрації шлюбу в органах РАЦС 16 липня 1994 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право спільної сумісної власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою село Олексіївщина, вулиця Ювілейна, буд. 7, Козелецького району, Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1) 713 гривень 20 коп., що становить 50 відсотків сплаченого судового збору.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 713 гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: