Справа № 368/407/18
Провадження № 2/368/270/18
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"02" серпня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

головуючий - суддя Закаблук О.В.

при секретарі - Салій Я.С.

З участю сторін:

позивачка: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, суд, -

В С Т А Н О В И В :

20.03.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, в якій позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1, аліменти на туримання його повнолітньої дочки, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, код НОМЕР_2 в розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, з дня подачі заяви про стягнення аліментів, на період навчання дочки, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 обгрунтовує в мотивувальній частині наступними обставинами справи, та нормами права.

З 1999 року по 2001 р. ОСОБА_1 (далі-Позивач) та ОСОБА_2 (далі-Відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від спільного шлюбу у Позивач та Відповідач мають повнолітню дочку, а саме:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне подружнє життя у Позивача з Відповідачем не склалось, у зв'язку з чим шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано.

На даний час Позивач та Відповідач продовжують окремо. При цьому, повнолітня дочка ОСОБА_4 проживає та перебуває на утриманні Позивача.

Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов 'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з вищезазначеної норми Сімейного кодексу України Відповідач, зобов'язаний утримувати свою повнолітню дочку ОСОБА_4, яка навчається, до досягнення нею двадцяти трьох років.

На даний час дочка Позивача та Відповідача ОСОБА_3 навчається на 1-му курсі в Київський торгівельно-економічний коледж, що підтверджується довідкою.

Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і soo) у твердій грошовій сумі.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі-Постанова Пленуму ВСУ) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Отже, судом може бути прийнято рішення про стягнення з Відповідача аліментів з частці від отримуваного доходу або твердій грошовій сумі на утримання його повнолітньої дочки, яка навчається, з дня пред'явлення позову, на період навчання, але не г:льше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

За останньою інформацією Позивачу відомо, що офіційно отримує дохід, з якого може сплачувати аліменти.

Позивач працює в ТОВ «Фора», отримує регулярний дохід та розміру заробітної плати, яку отримує Позивач в сумі близько 3000 гривень, не достатньо для утримання повнолітньої дочки. Крім цього, вартість навчання дочки становить 10000 гривень на рік.

Виходячи із потреб дочки, щомісячних витрат на ї утримання та навчання, а також те, що на утримання Відповідача інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї немає, Позивачем визначено розмір аліментів в частці від доходу Відповідача, яка на думку Позивача повинна становити 1/3 частину.

20.03.2018 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

20.06.2018 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175,177,185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні, яке відбулося 02.06.2018 року, позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обгрунтовувала свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині її позовної заяви.

В судове засідання, яке відбулося 02.06.2018 року, відповідач ОСОБА_2 не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, не надіслав на адресу суду письмову заяву про відкладення слухання справи в зв»язку з поважною причиною, про слухання справи за його відсутності, не надіслав відзив на позовну заяву.

Суд, вислухавши позивачку, яка позов підтримала, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову шляхом винесення заояного рішення, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Проте, згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з паспорту громадянки України, - позивачки по справі ОСОБА_1, вона з 03 грудня 2002 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно, враховуючи ту обставину, що в даному випадку має місце альтернативна підсудність, та, відповідно, враховуючи місце проживання позивачки, та враховуючи положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи».

Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи:

1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, не по відомив про причини своєї неявки, відповідно, його неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, не подав відзив на позовну заяву.

Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи:

1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення:

1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення:

1. Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення:

- учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.

Позивачем по справі є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженка місто Кагарлик Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_4, виданий 02 квітня 2003 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2.

Відповідачем по справі є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.

З 1999 року по 2001 р. Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, внаслідок чого сторони по справі мають спільну повнолітню дитину, - ОСОБА_3, 1999 року народження.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, видане 28 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юбстиції Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Кагарлик Київської області, Україна, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 28 квітня 1999 року зроблено відповідний актовий запис за № 37.

В графі «Батько» зазначений ОСОБА_2, - відповідач по справі.

В графі «Мати» зазначена ОСОБА_1, - позивачка по справі.

Дитина по справі станом на сьогоднішній день має паспорт громадянки України серії НОМЕР_6, виданий 05 травня 2015 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, та має реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2.

Спільне подружнє життя у Позивача з Відповідачем не склалось, у зв'язку з чим шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано, відповідачка отримала прізвище ОСОБА_1.

На даний час Позивач та Відповідач продовжують окремо. При цьому, повнолітня дочка ОСОБА_4 проживає та перебуває на утриманні Позивача, що підтверджується довідкою № 917, виданою 23.02.2018 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області.

На даний час дочка Позивача та Відповідача ОСОБА_3 навчається на 1-му курсі в Київський торгівельно-економічний коледж, що підтверджується довідкою № 1079, виданою 23.02.2018 року вищевказаним навчальним закладом, що, звісно, тягне за собою для позивачки право на звернення до суду про стягнення аліментів на утримання дочки на час навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 - трьох років.

Норми матеріального права, застосовані судом при вирішенні даного спору.

Отже, згідно п. 15 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів» стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється в судовому порядку за новою позовною заявою.

Згідно п. 20 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів» обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв»язку з цим у матеріальній допомозі; можливість у батьків надавати таку допомогу.

З огляду на вищевказану норму права, дочка відповідача має право на отримання аліментів незалежно від форми навчання, - чи навчається на денній формі, чи на заочній формі навчання.

Питання щодо стягнення з батьків аліментів на дітей, які продовжують навчання, регламентується також нормами СК України.

Так, згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право па утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також: самі дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, в даному випадку позивачка ОСОБА_1 має право звернення до суду про стягнення аліментів на дитину, так як спільна дитина сторін, - ОСОБА_3, яка навчається, перебуває на утриманні позивачки, та проживає разом з нею.

Ст. 199 СК України встановлює обов'язок батька, - ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, - ОСОБА_3 для завершення навчання та у зв'язку із цим в подальшому утримувати себе самостійно.

Матеріальна допомога у випадку навчання дочки до 23 років носить аліментний характер.

Для того, щоб батько надавав зазначену допомогу потрібна наявність наступних умов:

1. Продовження навчання сином після досягнення ними повноліття, недосягнення дочкою сином встановленого законом віку - 23 років;

2. потреба сина у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням та наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу.

Наявність потреби в аліментних виплатах на навчання підтверджена тим, що повнолітня дочка ніде не працює, самостійного заробітку не має.

Що стосується розміру аліментів, то дане питання регулюється ст. 200 СК України, де, зокрема, зазначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Дана стаття встановлює розмір аліментів, які батьки виплачують на непрацездатних повнолітніх сина, дочку та аліменти, які батьки виплачують у зв'язку із продовженням навчання повнолітніх сина, дочки.

Обставинами, які впливають на визначення розміру аліментів є стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; сімейний стан повнолітніх сина, дочки; необхідність провадити інші виплати, утримання повнолітніх дочки, сина іншими особами (наприклад власними дітьми або дружиною, чоловіком) тощо.

У статті 200 СК, як і в інших, подано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина Сімейний кодекс України не встановлює.

Однак, розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина ні за яких обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.

Що стосується даного предмету спору, то в даному випадку це питання врегульовано ст. 201 СК України, де, зокрема, вказано, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189 -192 і 194 -197 цього Кодексу.

Так, до відносин по утриманню батьками повнолітніх дочки, сина застосовуються норми про відрахування аліментів за ініціативою платника; норми щодо договору про сплату аліментів, договору про припинення права на аліменти у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно, з якого присуджуються аліменти; стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами; зміну розміру аліментів; відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Згідно частини 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі, а згідно частини 3 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності до частини 2 ст. 183 СК України, визначається судом.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, працездатний, іншими аліментними зобов'язаннями не обтяжений, іншої сім»ї не має.

Отже, як зазначалося судом вище, згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв 'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також, самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно, ст. 199 СК України встановлює обов'язок відповідача ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, - ОСОБА_3 для завершення навчання.

Крім того стаття чітко встановлює вік дитини - 23 роки, до якого ОСОБА_2 зобов'язаний надавати матеріальну допомогу дочці, - ОСОБА_3 у зв'язку із навчанням.

Суд наголошує на тій обставині, що матеріальна допомога у випадку навчання дочки, - ОСОБА_3 до 23 років носить аліментний характер.

Крім того, для того, щоб батько, відповідач по справі, - ОСОБА_2 надавав зазначену допомогу, потрібна наявність наступних умов:

1. продовження навчання дочкою ОСОБА_3 після досягнення нею повноліття;

2. недосягнення дочкою ОСОБА_3 встановленого законом віку - 23 років;

3. потреба дочки, - ОСОБА_3 у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням;

4. наявність у батька, - ОСОБА_2 можливості надавати матеріальну допомогу.

Суд наголошує на тій обставині, що при відсутності хоча б однієї з перелічених умов аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає.

Наявність потреби в аліментних виплатах на навчання повинна бути підтверджена, в даному випадку судом встановлено ті факти, що дочка відповідача, - ОСОБА_3 не має іншого заробітку, в той час навчання платне, тому дочка відповідача потребує матеріальної допомоги.

Обґрунтування виду та розміру аліментів, що підлягають до стягнення.

Розмір аліментів, які можуть стягуватися в випадку навчання дитини, врегульовано ст. 200 СК України, де, зокрема, зазначено, що:

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно, дана стаття встановлює розмір аліментів, які відповідач, за наявності такої можливості, повинен виплачувати на непрацездатного повнолітнього сина.

Як випливає зі змісту вищевказаної статті, обставинами, які впливають на визначення розміру аліментів є:

- стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої дочки;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, - відповідача по справі;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- сімейний стан повнолітніх сина, дочки; необхідність провадити інші виплати, утримання повнолітніх дочки, сина іншими особами (наприклад власними дітьми або дружиною, чоловіком) тощо.

Відповідно, в ст. 200 СК, як і в інших, подано три можливості визначення розміру аліментів:

- у твердій грошовій сумі;

- в частці від заробітку (доходу);

- одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку.

Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатить від різних обставин, які були вище оцінені судом.

Слід зазначити, що ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина Сімейний кодекс України не встановлює, проте розмір аліментів на повнолітнього сина, дочку, ні за яких обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно ст. 201. СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189 -192 і 194 -197 цього Кодексу.

Отже, до відносин по утриманню батьками повнолітніх дочки, сина застосовуються норми про відрахування аліментів за ініціативою платника; норми щодо договору про сплату аліментів, договору про припинення права на аліменти у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно, з якого присуджуються аліменти; стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами; зміну розміру аліментів; відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Крім того, при визначенні розміру аліментів судом було враховано положення пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього на утриманні інших малолітніх дітей, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи.

Отже, враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, працює, тому суд приходить до висновку, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на свою повнолітню дочку, - ОСОБА_3 на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою 23 - ти трьох річного віку, - до 03.04.2022 року.

Що ж стосується розміру аліментів, то суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позову позивачки ОСОБА_1, тобто стягнення не 1/3 частини всих видів заробітку ( доходів), а 1/4 частини.

Дану частку суд обґрунтовує тим, що відповідачем до досягнення повноліття дитиною сплачувалася 1/3 частина доходів ( заробітку), а тому вимога позивачки сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини доходів ( заробітку) виглядає як той факт, що позивачка намагається покласти всі витрати на період навчання на самого тільки відповідача, в той же час, суд наголошує на тій обставині, що обов»язок утримувати дитину на час навчання лежить не тільки на батькові, а й на матері, так як такий обов»язок не диференційований, а рівнозначний.

Крім того, суд наголошує на тій обставині, що дитина відповідача, - ОСОБА_3 навчається не на денній формі навчання, яка практично унеможливлює працевлаштування, а на заочній формі навчання, що, на думку суду, дає змогу працездатній ОСОБА_3 влаштуватися на роботу, та забезпечувати свій побут в матеріальному плані хоч на мінімальному рівні, не перекладаючи такий обов»язок лише на батька, безпідставно звільняючи тим самим від такого обов»язку матір.

Окрім того, в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 взагалі не обгрунтувала розімр аліментів, які слі стягувати з відповідача, а також розмір даних аліментів належним чином не обгрунтований в прохальній частині позовної заяви.

Підсумовуючи вищевказане, суд вважає за можливе стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 214 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивачка ОСОБА_1 - мали місце, проте, частково;

- із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - п.п. 15, 17, 20 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів», ч. 2 ст. 181, ст.ст. 182, 183, 187, 189 - 192, 194 - 197, 199, 200, 201 СК України;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, позов підлягає до задоволення частково, - підлягає до задоволення в частині стгнення аліментів, проте, підлягає до часткового задоволення в частині розміру, - не 1/3 частини, на якій наполягала позивачка, а в розмірі 1/4 частини всихі видів заробітку;

- судові витрати слід стягнути з відповідача;

- обов»язкових підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.п. 15, 17, 20 ППВС № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сіменого кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стянення аліментів», ч. 2 ст. 181, ст.ст. 182, 183, 187, 189 - 192, 194 - 197, 199, 200, 201 СК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, - задовольнити частково.

Щомісячно стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки місто Кагарлик Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серїі НОМЕР_4, виданий 2 квітня 2003 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання повнолітньої дочки, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки місто Кагарлик Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_6, виданий 05 травня 2015 року Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картким платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, з дня вступу даного рішення в законну силу, на період навчання дочки, але не більше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років, - до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Згідно ст. 284 ЦПК України:

- заочне рішення може буте переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

- заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

- строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На підставі ч. 5 ст. 272 ЦПК України надіслати копію даного рішення сторонам по справі протягом двох днів з дня його складення.

Суддя: Закаблук О.В.

С