РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 серпня 2018 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Павлюка С.О.

(Справа № 285/1852/18, провадження у справі № 2/0285/893/18)

розглянув у судовому засідання у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю,

встановив:

Позивач звернулась до суду з цим позовом та просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

В обґрунтування позову зазначає, що у 1997 році вона зі своїм малолітнім сином з дозволу власників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вселилась у квартиру АДРЕСА_2, а у листопаді 1998 року за домовленістю з власниками позивач зареєструвалась у зазначеній квартирі строком на один рік з умовою сплати комунальних послуг та проведення поточного ремонту. Після цього власники квартири забрали із житла свої особисті речі і від того часу вона їх більше не бачила, не спілкувалась з ними, місце перебування власників квартири їй невідоме. З часу вселення до квартири у 1997 році по теперішній час продовжує проживати у цьому житловому приміщенні, тобто добросовісно та відкрито володіє цим нерухомим майном більше 19 років, постійно сплачує комунальні послуги, з нею укладено договори про надання відповідних послуг, продовжує здійснювати поточний ремонт квартири. Крім того, квартира потребує капітального ремонту та значних вкладень, а невизначеність з юридичною долею цього майна не дає позивачу можливості це зробити.

Позивач в судове засідання не зявилась, однак надіслала заяву про розгляд справи без її участі у звязку з тим, що являється інвалідом І групи та за станом здоровя не може бути присутньою в судовому засіданні. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. У разі неявки відповідачів, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не прибули повторно, про час і місце судового розгляду були повідомлені вчасно та належним чином (оголошення на веб-порталі судової влади), однак про причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву та клопотань про розгляд справи за їх відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавали.

За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 08.02.1993 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою КП «Новоград-Волинське МБТІ» (а.с.7).

24.11.1998 року місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

13.04.2000 року в зазначеній квартирі сталася пожежа, в результаті чого квартира повністю пошкоджена, знищено домашнє майно (а.с.8).

15.05.2000 року між ОСОБА_1 та Новоград-Волинським виробничим управлінням водопрововідно-каналізаційного господарства укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення спірної квартири (а.с. 11,12).

31.08.2000 року між ОСОБА_1 та ВАТ ЕК «Житомиробленерго» укладено договір про користування електричною енергією за місцем розташування спірної квартири (а.с.29-32).

26.04.2001 року між ОСОБА_1 та ОПТМ «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» укладено договір про надання послуг теплопостачання спірної квартири (а.с.9,10).

Позивач сплачує комунальні послуги за водопостачання та водовідведення, теплопостачання, постачання електроенергії, газопостачання спірної квартири, та послуги з надання кабельного телебачення по вищевказаній адресі (а.с.13-24, 33-73).

Свідок ОСОБА_5 надіслала до суду письмові пояснення, в яких підтвердила, що позивач відкрито користується спірною квартирою, проводила там ремонт, сплачує комунальні платежі, уклала договори на обслуговування квартири з комунальними підприємствами міста. Власників квартири свідок ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_6 в письмових поясненнях зазначила, що є сусідкою позивача. Місце перебування власників квартири їй невідоме. В своїх письмових поясненнях зазначила, що позивач з 1997 року відкрито користується спірною квартирою, та після пожежі, яка сталася у квітні 2000 року, зробила у квартирі ремонт. Крім того поміняла у квартирі вхідні двері та деревяні вікна на металопластикові.

Свідок ОСОБА_7 також надіслав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що є сусідом позивача, яка з 1997 року відкрито користується спірною квартирою. Крім того, оскільки він є головою ОСББ «Золота Рибка», то знає, що позивач сплачує всі комунальні платежі та підтримує квартиру в належному стані.

Відповідно до ч. 3 ст. 344 ЦК України якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

У п.п. 9,10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

1)володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

2) володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

3) володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України).

Якщо особа, яка заявляє про давність володіння, заволоділа чужим майном на підставі договору з його власником (оренди, зберігання тощо), який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності за відповідними вимогами (частина третя статті 344 ЦК). При цьому строк позовної давності починає обчислюватись з моменту закінчення строку дії договору, якщо інший строк повернення речі не був установлений самим договором.

Враховуючи ту обставину, що позивач повинна була за домовленістю з відповідачами звільнити займане житло не пізніше листопада 1999 року, та цього не вчинила, а продовжила проживати в цьому житлі, суд приходить до висновку, що у відповідачів саме з цього часу виникло право вимоги на її виселення, оскільки дія договору між ними закінчилась.

Отже враховуючи вищевикладене суд до даних правовідносин застосовує положення ч. 3 ст. 344 ЦК України.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, а також враховуючи те, що з листопада 2002 року (час спливу позовної давності за вимогою про виселення позивачки) минуло 15 років та 8 місяців на протязі яких позивач добросовісно володіла чужим майном, постійно сплачувала комунальні послуги, та здійснювала поточний ремонт, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 2900 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3), ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_3) про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1, за набувальною давністю.

Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 2900 грн., а саме по 966 грн. 67 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд.

Повне судове рішення складено 13.08.2018 року.

Головуючий: