22-ц/775/575/2018(м)
Головуючий в 1 інстанції Шевченко О.В.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2018 року місто Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.,

суддів Кочегарової Л.М., Гаврилової Г.Л.

секретар Тулянкіна М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполь Донецької області від 19 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини його заробітку.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 18 вересня 1999 року вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у шлюбі, від якого народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейного життя у позивача з відповідачем не склалося та 11 листопада 2016 року шлюб було розірвано. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їх дитини, яка продовжує навчання в ДВНЗ «Донецький державний університет управління» на факультеті менеджменту на денній формі навчання.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполь Донецької області від 19 червня 2018 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 березня 2018 року, на період навчання доньки у Донецькому Державному Університеті Управління, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

З даним рішення не погодилася позивач та оскаржила його в апеляційному порядку. Вона посилалася на те, що суд не повно з'ясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просила змінити рішення суду в частині визначення розміру аліментів та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 березня 2018 року, на період навчання доньки у Донецькому Державному Університеті Управління, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

В судовому засіданні позивач та її представники повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

ОСОБА_3 також повністю підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідач до суду не з'явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його присутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, її представників, пояснення ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів м.Макіївка Донецької області, від 14.03.2000 року, вбачається, що батьками ОСОБА_3, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.11.2016 року шлюб між ОСОБА_1, та ОСОБА_2 розірвано.

ОСОБА_3 є студентом 1 курсу ДВНЗ «Донецький державний університет управління» факультету менеджмент, форма навчання денна, термін навчання з 01.09. 2017 року по 30 червня 2021 року, що підтверджується довідкою, виданою ДВНЗ «Донецький державний університет управління» 07.02.2018 року.

Згідно з довідкою від 27.02.2018 2018 року ОСОБА_1, працює в ОО «Метинвест-Шаппінг» з 23.01.2009 року на даний момент обіймає посаду диспетчера, дохід за період 01.08.2017 року по 31.01.2018 року складає 97 334,41 грн.

Договором від 04.06.2017 року підтверджується, що ОСОБА_1, орендує квартиру вартістю 5000 тисяч гривень на місяць.

Згідно довідки від 10 серпня 2017 року ОСОБА_1, перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа.

Договором від 05.07.2017 року підтверджується, що відповідач ОСОБА_2, також орендує квартиру вартістю 5000 тисяч гривень на місяць.

Згідно довідки від 30.06.2016 року відповідач ОСОБА_2, перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа.

З довідки від 05.06.2018 року за № 238, яка видана ОСОБА_2, вбачається, що він працює у дніпропетровській філії ТОВ «Лемтранс» з 29.12.2006 року по теперішній час на посаді начальника Інформаційно - диспетчерського центру, його заробітна платня складає за період з 01.10.2017 року по 31.03.2018 року -132762,20 грн.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Згідно з вимогами ст. 81 ч. 1, ч. 5, ч. 6 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд при визначенні розміру аліментів, правильно врахував, що розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_3 навчається у ДВНЗ «Донецькому державному університеті управління» на денній формі навчання, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, та потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Суд правильно прийняв до уваги стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, врахував спільний обов'язок батьків щодо утримання дитини, яка продовжує навчання, та дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову у розмірі 1/5 частини заробітку відповідача, що забезпечить ОСОБА_3 рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Керуючись ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполь Донецької області від 19 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 06 серпня 2018 року.

Суддя