РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8003/18

Провадження № 2/643/4377/18

03.08.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Букреєвої І.А., за участю секретаря Саілян Д.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Рестріелт» про захист прав споживача ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що відповідач - ТОВ «Агентство нерухомості «РЕСТРІЕЛТ» - є балансоутримувачем низки житлових будинків, серед яких є також і житловий будинок по АДРЕСА_1.

Як балансоутримувач вказаного будинку, ТОВ «Агентство нерухомості «РЕСТРІЕЛТ» надає послуги з утримання житлового будинку по АДРЕСА_1, у тому числі організовує забезпечення мешканців будинку житлово-комунальними послугами, включаючи постачання газу до автономної газової котельні будинку, яка постачає власникам квартир тепло та гарячу воду. Надання вказаних послуг здійснюється відповідачем на підставі «Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Разом з тим, для постачання теплової енергії за допомогою експлуатації автономної котельної житлового будинку балансоутримувач такого будинку має отримати ліцензію . Однак , відповідач відмовляється вживати заходів щодо отримання такої ліцензії, мотивуючи це відсутністю відповідної вимоги у законодавстві.

Така бездіяльність відповідача, згідно тверджень позивача, вже призвела до припинення функціонування автономної котельної у житловому будинку по АДРЕСА_1, через що позивач, як мешканець цього будинку, не отримує теплової енергії у гарячій воді. У перспективі ж існує загроза невключення опалення будинку в опалювальному сезоні 2018-2019 років.

З огляду на зазначене, позивач просить захистити його права споживача шляхом зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «РЕСТРІЕЛТ»отримати ліцензію на постачання теплової енергії відповідно до п. 29 ч. 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та статті 23 Закону України «Про теплопостачання».

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні представник відповідача Голубовський І.В. підтримав позицію, викладену у відзиві на позов.

Вислухав позицію сторони відповідача , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові необхідно відмовити, з наступних підстав.

Доводи позивача зводяться до того, що як балансоутримувач вказаного будинку, ТОВ «Агентство нерухомості «РЕСТРІЕЛТ» надає послуги з утримання житлового будинку по АДРЕСА_1, у тому числі організовує забезпечення мешканців будинку житлово-комунальними послугами, включаючи постачання газу до автономної газової котельні будинку, яка постачає власникам квартир тепло та гарячу воду. Надання вказаних послуг здійснюється відповідачем на підставі «Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV балансоутримувач зобов'язаний: 1) укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; 2) утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); 3) вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; 4) забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; 5) забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; 6) забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

В п. 29 ч. 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та статті 23 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що господарська діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування та постачання теплової енергії підлягає ліцензуванню.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Цією ж статтею визначено, що виробництво теплової енергії - це господарська діяльність, пов'язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору, а постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Під господарською діяльністю Господарський кодекс України розуміє діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

З огляду на зазначене, на думку позивача, для постачання теплової енергії за допомогою експлуатації автономної котельної житлового будинку балансоутримувач такого будинку має отримати ліцензію відповідно до п. 29 ч. 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та статті 23 Закону України «Про теплопостачання».

Судом встановлено, що ТОВ «АН «Рестріелт» є балансоутримувачем житлових будинків у м. Харкові, які знаходяться за адресами вул. Біблика, будинок 4, вул. Біблика, будинок 4, корпуса 1, 2, вул. Ново-Олександрівська, будинок 54-А, вул. Ново-Олександрівська, будинок 54-А, корпуса 1, 2, 3, 4, 5, 6, вул. Переяславська, будинок 23, корпуса 1, 2, 3, 4, вул. Ньютона, будинок 8-А, вул. Текстильна будинок 4, вул. Рибалка, будинок 56, вул. Дмитрівська, 19, вул. Дмитрівська, будинок 19, корпус 1, 2, проспект Ювілейний, будинок 72-В, провулок Титаренківський, будинок 10-А, провулок Титаренківський, будинок 10-А, корпус 1, вул. Дерев'янка, будинок 16, вул. Дизельна, будинок 14, вул. Велика Кільцева, будинок 4, проспект Тракторобудівників, будинок 2 та житлових будинків в смт. Безлюдівка Харківського району Харківської області, які знаходяться за адресами вул. Перемоги, будинок 160, вул. Перемоги, будинок 160-А, вул. Перемоги, будинок 160, корпус 1, що підтверджується додатком № 2 до Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, опублікованого 18.08.2011 року у газеті " Харьковские известия" № 97 .

Як балансоутримувач вказаних житлових будинків, ТОВ «АН «Рестріелт» здійснює витрати необхідні для забезпечення утримання зазначених будинків та їх прибудинкових територій, відповідно до публічного договору «Договору про компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». В свою чергу споживачі, на виконання умов вказаного Договору, сплачують на користь ТОВ «АН «Рестріелт» щомісячну компенсацію витрат балансоутримувача з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Як пояснив відповідач , та встановлено судом, у вищевказаних житлових будинках використовується як індивідуальне, так і колективне опалення, при цьому прилади опалення (газові котли) належить індивідуальним або колективним (об'єднання співвласників багатоквартирних будинків) споживачам та на балансі ТОВ «АН «Рестріелт» не перебувають.

Таким чином, судом встановлено, що об'єднання співвласників (співвласники) у житлових будинках, що перебувають на балансі ТОВ «АН «РЕСТРІЕЛТ» використовує котельні (топочні) для задоволення власних потреб мешканців житлового будинку з опалення та гарячого водопостачання.

ТОВ «АН «Рестріелт» не здійснює ані виробництво, ані постачання теплової енергії мешканцям зазначених житлових будинків , а лише в погодженому порядку отримує компенсацію витрат пов'язаних з обслуговуванням згаданих будинків, що не передбачає за своєю суттю отримання будь-якого прибутку.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позову , суд виходить з положень ч. 2 ст. 14 ЦК України згідно яких, особа не може бути примушена до дій вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Так, відповідно до статті 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та статті 23 Закону України «Про теплопостачання» господарська діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування та постачання теплової енергії підлягає ліцензуванню.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Цією ж статтею визначено, що виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов'язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору, а постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Під господарською діяльністю Господарський кодекс України розуміє діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії регулюються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 N 1198, в пункті 4 яких передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва.

У разі ж якщо вироблена теплова енергія реалізується споживачам на підставі укладених договорів купівлі-продажу теплової енергії, то для подальшого провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії необхідно звернутися до відповідного органу ліцензування за отриманням відповідних ліцензій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Враховуючи той факт, що прилади опалення (газові котли) належать об'єднанням співвласників (співвласникам) багатоквартирного будинку та на балансі ТОВ «АН «Рестріелт» не перебувають, можна констатувати, що ТОВ «АН «Рестріелт» не є балансоутримувачем цього майна.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Статтею 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено вичерпний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню.

Судом встановлено, що зі змісту вказаної норми вбачається, що забезпечення утримання будинків та їх прибудинкових територій, отримання за це компенсаційних платежів від споживачів в житловому будинку за адресою проспект Ювілейний, будинок 72-В не є видом господарської діяльності, що підлягає обов'язковому ліцензуванню.

З огляду на зазначене, в задоволенні позову про захист прав споживача шляхом зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «РЕСТРІЕЛТ» вжити заходів щодо отримання ліцензії на постачання теплової енергії відповідно до п. 29 ч. 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та статті 23 Закону України «Про теплопостачання» слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Керуючись ст.ст. 141, 180-182, 263-265, 354-355 ЦПК України, статтею 14 Цивільного кодексу України,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Рестріелт» про захист прав споживача відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя І.А. Букреєва