13.08.2018 Провадження по справі № 2/380/395/18
Справа № 380/923/18
Рішення

Іменем України

13 серпня 2018 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивує тим, що він з 1999 року є власником вищевказаного будинку. Відповідач зареєстрований в будинку, проте з 2008 року там не проживає і добровільно знятися із реєстраційного обліку не бажає, чим створює йому перешкоди як власнику будинку в користуванні та розпорядженні нерухомим майном.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору дарування від 03.03.1999 року, зареєстрованому в Тетіївському міжміському бюро технічної інвентаризації 18.07.2001 року (а.с.5). Відповідно рішення виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 76 від 27.06.2018 року житловому будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, встановлено адресу АДРЕСА_1 (а.с. 22). В даному будинку з 25.10.2000 року зареєстрований племінник позивача - відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 2235 від 27.06.2018 року - а.с. 6, та довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Київській області від 24.07.2018 року - а.с.14). Проте з 2008 року відповідач в будинку не проживає, що підтверджуються актом депутата Тетіївської міської ради Київської області від 27.06.2018 року (а.с.7) та визнається самим відповідачем.

Статтею 41 Конституції України та ст. 319 ч. 1 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Стаття 405 ч.2 ЦК України визначає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб, будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Враховуючи те, що відповідач в будинку АДРЕСА_1 проживає з 2008 року, тобто більше року, але зареєстрований в ньому і тим самим чинить перешкоди позивачеві у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю, а саме створює перешкоди в отриманні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 704,80 гривень документально підтверджених сплачених судових витрат.

Керуючись ст. 319,391,405 ЦК України, ст.ст. 141,200,258,259,263-265,268,273,354, п.9 ч. 1 перехідних положень ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1, 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 15.08.2018 року.

Суддя: Т.П.Косович