Дата документу 31.07.2018
Справа № 334/8504/17
Провадження № 2/334/1748/18
31 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Баруліної Т.Є.,
при секретарі Сагайдак Г.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
16.07.2008 року з метою повного та своєчасного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки.
Згідно з п. 1.1 Договору поруки ОСОБА_2 зобов'язалась солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань Відповідача 1 за Кредитним договором, а також усіх додаткових угод, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору.
17.06.2009 року відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» найменування ВАТ «РОДОВІД БАНК» було змінено на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК».
Свої зобов'язання Позивач виконав, надавши грошові кошти відповідачу.
У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1 систематично порушував свої зобов'язання за договором, в результаті чого 08.10.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь AT «РОДОВІД БАНК»
Після ухвалення зазначеного вище рішення обов'язки Позичальника не в повному обсязі виконані, тому у Відповідачів виникла заборгованість перед Банком у розмірі 1955, 43 дол. США та 22 501,11 грн., що складається з: суми нарахованих процентів по кредиту (за період з період 01.08.2013 по 11.12.2017 року ) - 1955, 43 дол. США та суми нарахованої плати за обслуговування кредиту (за період 01.08.2013 по 11.12.2017 року) -22 501,11 грн.
У добровільному порядку заборгованість відповідачами на цей час не погашена.
Тому, позивач просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості в розмірі 1955, 43 дол. США та 22 501,11 грн., а також суму судових витрат в розмірі 1600 грн.
Справа розглядається в порядку загального позовного провадження. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень.
Представник позивача в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідачі у визначений строк не надали суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до п.1.2 кредитного договору кредит надавався на наступні цілі: придбання автомобіля.
Позичальник ОСОБА_1 письмово підтвердив, що до моменту укладення договору в письмовій формі повідомлений про всі умови кредитування, передбачені п. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», один примірник Кредитного договору отримав /а.с.8/.
Згідно Додатку № 2 до кредитного Договору позичальнику було встановлено графік погашення заборгованості /а.с.10-11/.
Відповідно до п. 1.3 Статуту ПАТ «РОДОВІД БАНК» /в новій редакції/, 17.06.2009 року найменування Відкритого акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» було змінено на Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» згідно з наказом тимчасового адміністратора від 05.06.2009р. № 215 (зі змінами, внесеними наказом від 15.06.2009р. № 225) /а.с.45/ .
Свої зобов'язання Позивач виконав, надавши грошові кошти відповідачу.
Натомість, позичальником систематично порушувались умови кредитного договору та відбувалось несвоєчасне виконання зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів, що призвело до виникнення заборгованості, в результаті чого ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовом про стягнення заборгованості з Відповідачів та 08.10.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь AT «РОДОВІД БАНК».
У відповідності до ст. 72 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно п. 1.5.1 Кредитного договору, щомісячна плата за обслуговування кредиту (в подальшому «плата за обслуговування кредиту») встановлюється в розмірі 0.3000 % віл суми виданого кредиту /а.с.4/
Згідно п. 4.1 Кредитного договору, розрахунок процентів за кредитами здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитами, починаючи з дня їх надання Позичальнику /а.с.6/.
Оскільки після ухвалення зазначеного вище рішення обов'язки позичальника виконані не в повному обсязі, тому у відповідачів виникла нова заборгованість перед Банком у розмірі 1955, 43 доларів США та 22 501,11 грн., що складається з: суми нарахованих процентів по кредиту (за період з період 01.08.2013 по 11.12.2017 року ) - 1955, 43 доларів США та суми нарахованої плати за обслуговування кредиту (за період 01.08.2013 по 11.12.2017 року) -22 501,11 грн., що підтверджується наданим позивачем Розрахунком заборгованості /а.с.21/.
Також, на підтвердження своїх позовних вимог, Банком надано виписку з особового рахунку боржника ОСОБА_1 про рух коштів по рахунку за період з 16.07.2008р. по 11.12.2017р. /а.с.22-37/.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно зі ч.1 ст. 543 Цивільного Кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
З огляду на ст. ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до правого висновку, який викладений у постанові Верховного Суду України 23.09.2015 року при розгляді справи 6-1206цс15, виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.
У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачі мають заборгованість у розмірі 1955, 43 доларів США та 22 501,11 грн., що складається з: суми нарахованих процентів по кредиту (за період з період 01.08.2013 по 11.12.2017 року ) - 1955, 43 доларів США та суми нарахованої плати за обслуговування кредиту (за період 01.08.2013 по 11.12.2017 року)- 22 501,11 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.
У добровільному порядку заборгованість відповідачами на цей час не погашена. Відповідачі не спростували вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальній обов'язок передбачений ст. 12 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, також, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1600 грн., які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280-281, 354, ст. ст. 509, 526, 527, 543, 554, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: Баруліна Т. Є.