Справа № 462/3442/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Кирилюк А.І.

при секретарях Гула М.І., Фрейдун А.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, / третя особа: Львівське комунальне підприємство «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг»/ про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні власністю,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просить зобов'язати ОСОБА_5 розмістити могилу - ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_5-ІНФОРМАЦІЯ_6), в межах відстані не менше не менше 1 м з довгого боку і 0,5 м з короткого від могил родичів ОСОБА_1 - ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_7- ІНФОРМАЦІЯ_8), ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_9-ІНФОРМАЦІЯ_10), ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_11- ІНФОРМАЦІЯ_12), ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_13-ІНФОРМАЦІЯ_14), ОСОБА_11 (ІНФОРМАЦІЯ_15- ІНФОРМАЦІЯ_16), демонтувати бетонний постамент та відновити бруківку навколо могил родичів ОСОБА_1, що розташовані на цвинтарі у м. Львові по вул. Білогорща.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7-ІНФОРМАЦІЯ_8 - мати позивачки, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_9- ІНФОРМАЦІЯ_10 - батько позивачки, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_11-ІНФОРМАЦІЯ_12 - дід позивачки, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_13-ІНФОРМАЦІЯ_14 бабуся позивачки, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_15-ІНФОРМАЦІЯ_16 - рідний дядько позивачки, ОСОБА_12 1909-ІНФОРМАЦІЯ_17, ОСОБА_13 1921р.р.-ІНФОРМАЦІЯ_18, ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_19 - ІНФОРМАЦІЯ_20, ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_21-ІНФОРМАЦІЯ_22, ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_23-ІНФОРМАЦІЯ_24- родичі позивачки. Під час відвідин у квітні 2017р. на Великодні свята поховань своїх родичів, позивачкою виявлено, що поруч з могилою її рідних, а саме ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7-ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_9-ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_11-ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_13- ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_15-ІНФОРМАЦІЯ_16, знаходиться свіжа могила - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5-ІНФОРМАЦІЯ_6 Дане поховання здійснено відповідачем - ОСОБА_5. Біля цієї могили знаходився відповідач в ході розмови з яким позивачка спиталась хто видав дозвіл на захоронення впритул до могил її родичів, так як цей цвинтар є закритий та поховання на ньому є заборонені, на що належної відповіді не отримано. Крім того, позивачка стверджує, що відповідачем здійснено демонтаж бруківки, якою була обмощена територія навколо могил родичів ОСОБА_1 - підніжжя пам'ятників, тобто здійснено пошкодження пам'ятників як таких, та залито замість бруківки бетонний постамент. На вимогу позивачки, щодо приведення поховання ОСОБА_6, біля могил її родичів у попередній стан ОСОБА_5 не виконала. У зв'язку із наведеним, позивачка звернулась до суду із позовом, який просить задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали, покликаючись на підставність таких, просили суд зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні і розпорядженні власністю позивачки.

Представники відповідача позовні вимоги заперечили, додатково зазначивши, що позовна заява є безпідставною, оскільки жодних норм щодо поховання родичів відповідачка не порушила. У зв'язку із чим у задоволенні позову слід відмовити.

Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності представника третьої особи, який будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, однак подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у їх відсутності./а.с.43/

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконань про те, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимогст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, померла ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_16, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_17, ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_18, ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_20, поховані на цвинтарі у м. Львові по вул. Новоповітряній.Крім того, на вказаному кладовищі також похований ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_6. Перелічені поховання знаходяться поруч.

Рішенням Залізничної ради народних депутатів № 512 від 14.11.1989 року «Про закриття кладовища на вул. Новоповітряній» вирішено, кладовище по вул. Новоповітряній (в бувшому с. Білгорща) закрити /а.с.13/.

У відповідності до розпорядження Львівської міської ради від 04.10.1993 року № 1134, кладовище в с. Білогорща по вул. Новоповітряній передано на баланс ЛКП ВРК Обрядових послуг, та покладено на таке обов'язок утримувати кладовище./а.с.37-42/

Згідно відповіді ЛКП «Виробничо - реставраційний комбінат обрядових послуг» № 321/1 від 16.10.2017 року, останнім не здійснювалось організації поховань, не видавалось дозволів на поховання та пов'язаних з ним ритуальних послуг./а.с.54/

Вищевказані факти визнані стронами.

У судовому засіданні позивачка стверджує, що оскільки відповідачка здійснила поховання ОСОБА_6 на закритому для того кладовищі, такими діями пошкодила її власність та порушила допустимі норми при здійсненні поховання, саме ОСОБА_5 змушена усунути перешкоди, створені ОСОБА_1 в користуванні і розпорядженні власністю останньої.

Згідно ст. 319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно ст.129 Конституції України Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов'язковість судового рішення. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства. Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних. За неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, згідно 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2004, N 7, ст.47 ), 2004 у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: місце поховання - кладовище, крематорій, колумбарій або інша будівля чи споруда, призначена для організації поховання померлих; могила - місце на кладовищі, у рематорії, колумбарії або в іншій будівлі чи споруді, призначеній для організації поховання померлих, де похована труна з тілом померлого чи урна з прахом; намогильні споруди - пам'ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам'ять про померлих; кладовище - відведена в установленому законом порядку земельна ділянка з облаштованими могилами та/або побудованими крематоріями, колумбаріями чи іншими будівлями та спорудами, призначеними для організації поховання та утримання місць поховань; поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування тазазначені утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Позовні вимоги викладені в позовній заяві містять дві складових:

- про зобов'язання ОСОБА_5 розмістити могилу - ОСОБА_6 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_6), в межах відстані не менше не менше 1 м з довгого боку і 0,5 м з короткого від могил її родичів;

- демонтувати бетонний постамент та відновити бруківку навколо могил родичів ОСОБА_1.

Вимога «розмістити могилу» вже похованного раніше померлого, відповідно до законодавства, має чітке визначення - перепоховання останків.

Згідно з ст. 21 Закону України "Про поховання та похоронну справу" перепоховання останків померлих допускається у виняткових випадках за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі письмового звернення особи, яка здійснила поховання, висновку органу санітарно-епідеміологічної служби, лікарського свідоцтва про смерть, дозволу виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради на поховання останків на іншому кладовищі. Перепоховання останків померлих може здійснюватися в інших випадках згідно із законодавством України…Перепоховання останків померлих здійснюється за рахунок коштів особи, яка ініціює перепоховання.

Згідно п. 4.4. Інструкції про порядок поховання, утримання кладовищ і організацію ритуального обслуговування в населених пунктах України, затвердженої наказом Держжитлокомунгоспу України від 16 грудня 1991 р. N 126 «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» ДСанПіН 2.2.2.028-99 затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.1999 № 28, могили повинні мати глибину не менше 1,5 м, довжину не менше 2 м, ширину - 1 м. Відстань між могилами не менше 1 м з довгого боку і 0,5 м з короткого. Площа на одну могилу 5 кв. м для дорослих і 4 кв. м для дітей. При похованні тіла померлого в сидячому положенні товщина шару грунту над трупом має бути не менше 1 м. Висота надмогильного горбка 0,5 м.

Однак позивачем не доведено суду, що вказані санітарні норми поховань були порушені. Також відсутні докази виконання позивачем, вимог ст. 47 Закону України "Про поховання та похоронну справу" або відповідних звернень до відповідних органів виконавчої влади.

Відповідно до п.4.4.8 Інструкції про порядок поховання, утримання кладовищ і організацію ритуального обслуговування в населених пунктах України, затвердженої наказом Держжитлокомунгоспу України від 16 грудня 1991 р. N 126, згідно якої, всі намогильні споруди, встановлені громадянами, є їх особистою власністю,

Позивачем не надано суду відповідних доказів про те що ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_21-ІНФОРМАЦІЯ_22, ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_23-ІНФОРМАЦІЯ_24 є померлими та похованими на вказаному цвинтарі. Суду не надані докази про те, що всі перелічені позивачем є її родичами, та поховання ї намогильні споруди були встановлені саме позивачем, і які слід визначити її особистою власністтю.

Крім того, позивачем не надано суду доказів, що родичі позивачки поховані на вище вказаному кладовищі до 14.11.1989 року, а саме після рішення Залізничної ради народних депутатів № 512 від 14.11.1989 року «Про закриття кладовища на вул. Новоповітряній», а від так не були також, поховані з порушенням вимог законодавства.

Суд вважає, що поданий стороною позивача технічний звіт «Виготовлення ортофотоплану ділянки кладовища по вул. Білогорща у м. Львові» не дає змогу встановити кількість, кому належать поховання та відповідність здійснених кількості поховань вказаним вище законодавством вимогам, а несе лише інформаційний характер.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України обов'язок оплати судовий збір покладається на сторону позивача.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-268, 272, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_5 (АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_2, виданий Залізничним РВ ЛМУ України у Львівській області 22.08.05 р.), /третя особа: Львівське комунальне підприємство «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» 79017, Львів, вул. Левицького, 94, )/ про зобов'язання ОСОБА_5 розмістити могилу - ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_5-ІНФОРМАЦІЯ_6), в межах відстані не менше не менше 1 м з довгого боку і 0,5 м з короткого від могил родичів ОСОБА_1 - ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_7- ІНФОРМАЦІЯ_8), ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_9-ІНФОРМАЦІЯ_10), ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_11- ІНФОРМАЦІЯ_12), ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_13-ІНФОРМАЦІЯ_14), ОСОБА_11 (ІНФОРМАЦІЯ_15- ІНФОРМАЦІЯ_16), демонтувати бетонний постамент та відновити бруківку навколо могил родичів ОСОБА_1, що розташовані на цвинтарі у м. Львові по вул. Білогорща - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Відповідач:ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення виготовлено 08.08.2018 року.

Суддя(підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: