Справа № 462/1764/15-ц
УХВАЛА

06 серпня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 462/1764/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

Заявник звернулася до суду зі заявою /Т-1 а.с.229/, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 462/1764/15-ц, виданий 10.11.2015 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 444269,53 грн., мотивуючи це тим, що 10.06.2015 року заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова було стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 444269,52 грн. за кредитним договором № 418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року. Разом з тим, постановою апеляційного суду Львівської області від 29.05.2018 року в іншій справі за її позовом до ПАТ КБ «Надра» було постановлено, що припинилися з 26.09.2011 року правовідносини між поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з одного боку та ПАТ КБ «Надра» з іншого боку за договорами поруки від 08.08.2008 року, що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року. Таким чином, вважає, що на час видачі виконавчого листа про стягнення з неї 444269,52 грн. за кредитним договором № 418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року у неї, як у боржника був відсутній обовязок перед банком по сплаті коштів. У звязку з наведеним, просить заяву задовольнити.

Суд ухвалив розглядати справу без участі заявника ОСОБА_1, яка подала до суду клопотання про розгляд її заяви без її участі /Т-1 а.с.241/, а також без участі представника стягувача ПАТ КБ «Надра» та інших заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, які, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, до суду не зявилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Оглянувши матеріали заяви та цивільної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2015 року в справі 462/1764/15-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 444269,52 грн. за кредитним договором № 418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 444269,52 грн. за кредитним договором № 418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року /Т-1 а.с.46-48/.

10.11.2015 року Залізничним районним судом м. Львова було видано чотири виконавчих листи № 462/1764/15-ц, зокрема, і про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 444269,53 грн. за кредитним договором № 418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року, які листом суду були скеровані ПАТ КБ «Надра» /Т-1 а.с.104/.

Як убачається з матеріалів цивільної справи № 462/2200/17 запозовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором та договорами поруки, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у травні 2017 року звернулися у суд з позовом доПАТ КБ «Надра», в якому просили визнати такими, що припинилися з 26.09.2011 року правовідносини між поручителями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з однієї сторони та ПАТ КБ «Надра» з іншої сторони за договором поруки від 08.08.2008р. та визнати такими, що припинилися правовідносини між позичальником ОСОБА_2 з однієї сторони та ПАТ КБ «Надра» з іншої сторони за кредитним договором №418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.06.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором та договорами поруки було відмовлено.

ОСОБА_2 оскаржив вищевказане рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27.06.2017 року до апеляційного суду Львівської області.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 29.05.2018 року /Т-1 а.с.230-232/ було постановлено:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково;

рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27.06.2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання припиненими правовідносин за договорами поруки скасувати;

постановити в цій частині нове судове рішення, яким визнати таким, що припинилися з 26.09.2011 року правовідносини між поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з одного боку та ПАТ КБ «Надра» з іншого боку за договорами поруки від 08.08.2008 року, що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року;

в решті рішення залишити без змін.

За таких обставин, заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 462/1764/15-ц, виданий 10.11.2015 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 444269,53 грн.

Відповідно до 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У пункті 4 Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, погодженого постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року № 8 судам було розяснено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи матеріально-правові та процесуально-правові. Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділі І книги п'ятої ЦК України. Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок, добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням, боргу, неможливістю виконання.

Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обовязок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Вищевказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 року № 6-6цс14.

Зі змісту постанови апеляційного суду Львівської області від 29.05.2018 року чітко вбачається, що судовим рішенням встановлено, що з 26.09.2011 року припинилися правовідносини між поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з одного боку та ПАТ КБ «Надра» з іншого боку за договорами поруки від 08.08.2008 року, що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року.

Представник стягувача ПАТ КБ «Надра» не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження заявника ОСОБА_1 про те, що між нею, як поручителем з одного боку та ПАТ КБ «Надра» з іншого боку припинилися правовідносини та будь-які зобовязання за договором поруки від 08.08.2008 року, що був укладений на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року.

Беручи до уваги, що обовязок боржника ОСОБА_1 за договором поруки від 08.08.2008 року, що був укладений на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року припинився з 26.09.2011 року з передбачених законом підстав, що встановлено постановою апеляційного суду, тобто більше ніж за три роки перед тим, як 10.06.2015 року заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова з ОСОБА_1 у солідарному порядку було стягнуто 444269,52 грн. за кредитним договором № 418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року, суд приходить до висновку, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є підставною, оскільки для цього існують всі необхідні матеріально-правові підстави, які були зазначені вище.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а відтак виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Виконавчий лист № 462/1764/15-ц, виданий 10.11.2015 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» 444 269 (чотириста сорок чотири тисячі двісті шістдесят девять) грн. 53 коп. боргу за кредитним договором № 418/МБ-ЦВ від 08.08.2008 року визнати таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

.

Суддя:

Оригінал ухвали.