Справа №731/219/18
Провадження №2/731/121/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді МОЦЬОРА О.В.,

за участю секретаря Борсук А.В.,

прокурора Волошиної Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Варва за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури Дятла Владислава Сергійовича в інтересах держави в особі комунального лікувально-профілактичного закладу «Варвинська центральна районна лікарня» до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2018 року до суду звернувся заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури Дятел В.С. в інтересах держави в особі КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, у сумі 3539 гривень 83 копійки.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у провадженні слідчих СВ Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області перебувало кримінальне провадження №0000225 від 05 жовтня 2017 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 жовтня 2017 року, близько 12 години, на автодорозі Озеряни-Кухарка Чернігівської області, в районі електроопори №60, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки АС Фургон малотоннажний-В під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля марки ВАЗ 21099 під керуванням ОСОБА_2 Останній не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу руху, скоїв лобове зіткнення з автомобілем марки АС Фургон малотоннажний-В. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, водій автомобіля марки ВАЗ 21099 ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я терміном більше 21 дня та могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки потерпіла ОСОБА_4 звернулась із заявою про те, що у неї відсутні претензії до чоловіка, кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, яке відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, постановою слідчого від 30 березня 2018 року закрито у зв'язку з відсутністю складу злочину та направлено матеріали для складання адміністративного протоколу. 23 квітня 2018 року Варвинським районним судом Чернігівської області винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок отриманих ушкоджень ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» в період часу з 05 жовтня 2017 року по 23 жовтня 2017 року, на її лікування заклад охорони здоров'я затратив кошти у сумі 3539,83 грн., що підтверджується калькуляцією вартості одного ліжко-дня у хірургічному відділенні КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ».

В судовому засіданні прокурор Волошина Л.П. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник комунального лікувально-профілактичного закладу «Варвинська центральна районна лікарня» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від головного лікаря через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ», згідно з якою позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 37).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає (а.с. 38).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З постанови слідчого Карась В.В. від 30 березня 2018 року про закриття кримінального провадження вбачається, що у провадженні СВ Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області перебувало кримінальне провадження №0000225 від 05 жовтня 2017 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 7-8). Під час досудового розслідування встановлено, що 05 жовтня 2017 року, близько 12 години, на автодорозі Озеряни-Кухарка Чернігівської області, в районі електроопори №60, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який рухався зі сторони с. Озеряни в напрямку с. Кухарка та скоїв зіткнення з автомобілем марки АС Фургон малотоннажний-В, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався у зустрічному напрямку. Під час проведення перевірки по даному факту було встановлено, що ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху та, виїхавши на зустрічну смугу руху, скоїв лобове зіткнення з автомобілем марки АС Фургон малотоннажний-В. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, водій автомобіля марки ВАЗ 21099 ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження та звернулись у Варвинську ЦРЛ за медичною допомогою. Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_4 мали місце такі тілесні ушкодження: закритий перелом 6-7 ребер зліва по попередньо-паховій лінії, синець лівої бічної ділянки грудної клітки, забій рани волосистої частини голови, підборіддя. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я терміном більше 21 дня та могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки потерпіла ОСОБА_4 звернулась із заявою про те, що у неї відсутні претензії до чоловіка, кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, яке відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, закрито у зв'язку з відсутністю складу злочину та направлено матеріали для складання адміністративного протоколу.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

23 квітня 2018 року Варвинським районним судом Чернігівської області винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с. 9).

Вищевказана постанова слідчого Карась В.В. від 30 березня 2018 року про закриття кримінального провадження та постанова Варвинського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2018 року відповідачем ОСОБА_2 не оскаржувалися.

Внаслідок отриманих в результаті ДТП ушкоджень ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» в період часу з 05 жовтня 2017 року по 23 жовтня 2017 року, на її лікування заклад охорони здоров'я затратив кошти у сумі 3539,83 грн.

Згідно з наданою КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» калькуляції вартість одного ліжко-дня у хірургічному відділенні по КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» на 2017 рік становить 186,31 грн. (а.с. 14). Сума витрат на лікування хворої за 19 днів за підрахунками КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» становить 3539,83 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, використання транспортних засобів), відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Диспозиція статті 1206 ЦК України передбачає цивільно-правову відповідальність особи, яка вчинила злочин. При цьому факту засудження цієї особи за вчинення злочину зазначена стаття не передбачає.

Отже, матеріалами справи підтверджується склад правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження); неправомірність дій відповідача ОСОБА_2; шкода, завдана закладу охорони здоров'я; а також причинно-наслідковий зв'язок між правопорушенням і завданою шкодою.

Згідно з п. 3 Постанови № 11 Пленуму Верховного суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Однак, зважаючи на положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України в частині повернення 50% суми судового збору при визнанні позову відповідачем, а також на положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України щодо поведінки відповідача під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що потрібно стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 881 (вісімсот вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 263, 265, 273, 354, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури Дятла Владислава Сергійовича (юридична адреса Прилуцької місцевої прокуратури: 17500, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. 1-го Травня, 50-а) в інтересах держави в особі комунального лікувально-профілактичного закладу «Варвинська центральна районна лікарня» (юридична адреса: 17600, Чернігівська область, с.м.т. Варва, вул. 9 Травня, 2А) до ОСОБА_2 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь комунального лікувально-профілактичного закладу «Варвинська центральна районна лікарня» (р/р 1603 в ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, ) витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_4, у сумі 3539 (три тисячі п'ятсот тридцять дев'ять) гривень 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 881 (вісімсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Моцьор О.В.