ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року

м. Харків

Справа № 640/7872/17

Провадження № 22-ц/790/2096/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бровченка І.О.,

суддів: Колтунової А.І., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Гуржій І.В.,

імена (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000 грн. на місяць, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що з 2008 року вона проживала разом з відповідачем без реєстрації шлюбу. З травня 2016 року разом не проживають. 17 травня 2008 року у них народився син ОСОБА_3.

З січня 2017 року відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча за своїм матеріальним становищем та станом здоров'я має таку можливість.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 11 січня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн. щомісяця починаючи з 26 травня 2017 р. до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 640 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим , що відповідач працює, має мінливий дохід, інших утриманців не має, враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХП від 27.02.91 р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000 грн. щомісячно, від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 січня 2018 року в частині розміру аліментів на утримання ОСОБА_3, встановивши аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 930, 00 грн. щомісяця.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вказане рішення є необґрунтованим та підлягає зміні через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи в частині розміру щомісячної суми, аліментів.

Апелянт зазначає, що судом не враховано того факту, що ОСОБА_2 проживає разом зі своїми непрацездатними батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 похилого віку та фактично утримує їх; ОСОБА_2 надано довідку з місця роботи про заробітну плату, згідно якої його заробітна плата складає 3200 грн, однак судом не досліджено та не надано оцінки цим доказам.

Апелянт вважає, що суд не обґрунтував розмір аліментів та безпідставно визначив розмір аліментів у сумі 2 000 грн., яка є необгрунтованою з огляду на матеріальне становище відповідача.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстнації не надходило.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2018 року закінчено підготовку до апеляційного розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Призначено справу до розгляду судом апеляційної інстанції в приміщенні Апеляційного суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, щосторони у справі з 2008 року проживали разом без реєстрації шлюбу. 17 травня 2008 року у них народився син ОСОБА_3.

З травня 2016 року сторони разом не проживають. Дитина разом проживає з матір'ю.

Враховуючи, що відповідач працює, має мінливий дохід, інших утриманців не має, враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХП від 27.02.91 р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини, суд вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно, від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитися не може, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 проживає разом з непрацездатними батьками похилого віку, які є пенсіонерами за віком. (а.с. 82-88).

Згідно довідки ТОВ «ВІП «Данкер» ОСОБА_2 працює в ТОВ «ВІП «Данкер», заробітна плата якого складає 3200 грн. на місяць (а.с. 19).

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття.

Ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків, беручи до уваги, що батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, тобто обоє батьків мають рівні обов'язки щодо утримання дитини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рішення суду змінити, зменшити розмір аліментів, стягнутих на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі з 2 000 грн. до 1 000 грн. щомісяця.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 січня 2018 року - змінити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2 000 (дві тисячі) гривень щомісяця до 1 000 (одна тисяча) гривень щомісяця.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки у випадках, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2018 року.

Головуючий -

Судді: