Справа № 310/1184/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20 липня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Уставицькій Н.М.,

за участю позивача та його представника адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Азовкабель», третя особа ОСОБА_4, про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовкабель», третя особа ОСОБА_4, про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що з 03 квітня 2006 року він був прийнятий на посаду електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання по 4-му розряду у цех №1 у ЗАТ «ПП «Азовкабель», 12.03.2007 року його було переведено електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання 5-ого розряду у цех №1 дільниці №2, 01.04.2011 року ЗАТ «ПП «Азовкабель» перейменовано у ПАТ «Азовкабель». Також позивач зазначив, що 01 лютого 2018 року його було звільнено згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату працівників. Але він вважає своє звільнення незаконним, оскільки фактично скорочення штату на підприємстві не було. Так його звільнили 01.02.2018 року, а в газеті «Ринг-Експрес» №5(1741) від 31.01.2018 року на 25 сторінці є оголошення про вакансії на підприємстві «ПАТ «Азовкабель» у зв'язку з розширенням виробництва, у тому числі є вакансія електромонтера. Вказане оголошення розміщене у газеті до теперішнього часу. Аналогічне оголошення є у газеті «Ринг-Експрес» №6(1742) від 07.02.2018 року (25 сторінка) та №8(1744) від 21.02.2018 року (25 сторінка), на сайті Work.ua. аналогічне оголошення було розміщене з 19.01.2018 по 19.02.2018 року. Крім того, при проведенні скорочення власник або уповноважений ним орган має право в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованих працівників, посади яких скорочуються за їх згодою на інші посади, звільнивши з них менш кваліфікованих працівників. Тому вважає, що відповідач звільнив його без законної на те підстави, а тому зобов'язаний поновити його на попередній роботі. Крім того зазначив, що в результаті незаконного звільнення він втратив заробітну плату і відповідач при поновленні його на раніше займаній посаді зобов'язаний виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, який за його розрахунком складає суму у розмірі 12149,98 грн.. Просив суд скасувати наказ ПрАТ «Азовкабель» №12-п від 01.02.2018 року «Про звільнення ОСОБА_3М.», поновити його на посаді електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання 5-го розряду у цех №1 дільниці №2 та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 12149,98 грн.

Позивач та його представник адвокат ОСОБА_1С (договір про надання правничої допомоги від 25.02.2018р., ордер серія ЗП № 018742 від 25.02.2018р.) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Позивач пояснив суду, що він працював на цьому підприємстві електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання з квітня 2006 року, підвищив свій розряд з 4-го до 5-го. За час роботи ніколи не допускав порушення трудової дисципліни, всі виробничі завдання виконував своєчасно і в повному обсязі. До 06.12.2016 року до нього не було ніяких претензій, але 06.12.2016 року його повідомили, що на заводі сталася крадіжка кабелю у кількості 1т, з того часу у нього почалися проблеми. Коли його допитували він пояснював і в міліції, і керівництву, що не брав цього кабелю. Після того з 28.02.2017р. йому змінили графік роботи, перевели в ремонту зміну, він виконував саму брудну роботу, все це відбивалося і на його заробітній платі, але він все терпів і виконував всі завдання. Потім з 26.10.2017р. без його згоди знову змінили графік роботи на 3-денний. Неодноразово до нього підходили представники адміністрації і наполягали на тому, щоб він звільнився. А після того 08.11.2017р. його викликали у відділ кадрів і запропонували звільнитися за власним бажанням, повідомили, що він однозначно тут працювати не буде, але він сказав, що його звільнення можливе тільки на законних підставах. Після того на підприємстві почалися неодноразові перестановки особистого складу з одного підрозділу в другий. За місяць його попередили що будуть звільняти, але він з цим рішенням не згодний, ніякого скорочення штату на підприємстві не відбувалося. Звільнили тільки його 01.02.2018р., офіційно попередили 26.11.2017р.. Але в цей період після його попередження про звільнення на завод неодноразово приходили електрики, яких брали на роботу по трудовому договору, інших електриків графік роботи був ущільнений, по суті вони виконували ту роботу, яку повинен був робити він. Робітники по договору постійно приходили/уходили неодноразово для роботи, також підприємством велась активна робота по пошуку електрика на його місце. Ними подавались неодноразово обяви в газетах щодо пошуку електриків на завод, які приходили та знайомилися з місцем роботи. Просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 28 від 10.01.2018 р.) в судовому засідання позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову. Також надали письмовий відзив на позов, в якому зазначили, що звільнення ОСОБА_3, як електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5-го розряду ділянки кабелів зв'язку (№2) цеху з виробництва кабелів (№1) відбулося відповідно до норм законодавства на підставі наказу №12-п від 01.02.2018р., керуючись наказом № 199 від 23.11.2017р., про що його було попереджено під підпис 27.11.2017р.. Відповідно до законодавства підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис, тобто за певних обставин власник або вповноважений ним орган може змінювати чисельність або штат працівників шляхом скорочення. Скористатися цим правом роботодавець може будь-коли, оскільки законодавство про працю не встановлює жодних обмежень щодо цього. Позивачу було видано належно оформлену трудову книжку, копію наказу про звільнення та проведений повний розрахунок з нарахуванням компенсації за відпустку, вихідної допомоги та оплати по годинному тарифу. Також зазначили, що в період з 23.11.2017 по 01.02.2018р.р. на ПрАТ «Азовкабель» було заплановано скорочення штату. Відповідно до наказу № 199 від 23.11.2017 року було наказано з 1.02.2018 року у цеху з виробництва кабелів (№ 1), дільниці кабелю зв'язку (№2), скоротити штат допоміжних працівників за професією електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду - 1 одиниця, внести зміни до штатного розпису підприємства з 01.02.2018 р.. Відповідно до штатного розпису у цеху з виробництва кабелів ( № І), дільниці кабелю зв'язку (№2) наявна лише 1 посада, яку займав ОСОБА_3. На виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України, у зв'язку зі скороченням штату працівників, керуючись наказом № 200 від 23.11.2017 р. 27.11.2017 р. електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5-го розряду ОСОБА_3 було попереджено під підпис про скорочення штату працівників. У попереджені також зазначено, що на даний момент на підприємстві відсутні вакантні посади за скороченою професією та спеціальність, які б могли бути запропоновані для подальшого працевлаштування, у разі виникнення підходящої за кваліфікацією вакансії, або іншої роботи до закінчення двохмісячного терміну попередження, вона буде запропонована у відповідності до чинного законодавства. 29.11.2017р. до Бердянського міського центру зайнятості було подано інформацію про заплановане масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці. 01.02.2018р. відповідно до наказу № 12-п ОСОБА_3 було звільнено. Щодо посилання позивача на їх оголошення у газеті «Ринг-Експрес» №5 (1741) від 31.01.2018р. про вакансії на підприємстві ПрАТ «Азовкабель» у зв'язку з розширенням виробництва, у тому числі вакансія електромонтера, то дійсно вакансія була наявною, але 30.01.2018 року за даним фактом інспектора з кадрів ОСОБА_5 було притягнено до дисциплінарної відповідальності (наказ від 30.01.2018 №9). Просили відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він до свого звільнення в серпні 2017 року працював з позивачем. Коли він ще працював в цеху сталася крадіжка, приїхала міліція, розбиралися. На час крадіжки був тільки караул охорони та електрик ОСОБА_3, всі охоронці одразу ж звільнилися, також запропонували звільнитися ОСОБА_3 за власним бажанням, але він не захотів і після того його стали гнобити, прибрали зі змін, стали ставить тільки в першу зміну, без нічних, це все негативно відображалося на його заробітку, це все було десь протягом року. Також викликали в адміністрацію його бригадира та енергетика, щоб вони йому давали складні завдання, щоб його можна було за щось покарати. Потім він дізнався, що ОСОБА_3 у лютому цього року таки звільнили за скороченням штату, хоча скрізь висять обяви від підприємства, що їм необхідні електрики та інші працівники, також він знає, що і до цього приходили на роботу по трудовому договору, тиждень два попрацюють і звільняються. Він ще дивувався, що ОСОБА_3 кваліфікованого електрика звільнили за скороченням, а тут же запрошують на роботу електриків та інших працівників. Також на підприємстві залишились працювати інші електрики, які мають менший ніж у ОСОБА_3 стаж та розряд.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 03.04.2006 року до 01.02.2018 року перебував у трудових відносинах із Закритим акціонерним товариством «ПП «Азовкабель», яке з 01.04.2011 року перейменовано в Приватне акціонерне товариство «Азовкабель», працював на посаді електромонтера по ремонту та обслуговуванню електроустаткування по 4-му розряду цеху № 1 ділянки № 2. 12.03.2007 року його було переведено на посаду електромонтера по ремонту та обслуговуванню електроустаткування 5-го розряду цеху № 1 ділянки № 2. Ці обставини ніким не оспорюються та підтверджені в судовому засіданні записами в трудовій книжці позивача (а.с.7-8).

Згідно наказу генерального директора ПрАТ «Азовкабель» від 01 лютого 2018 року №12-п ОСОБА_3, електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування по 5 розряду дільниці кабелів звязку (№ 2), цеху з виробництва кабелів (№ 1), звільнено 01 лютого 2018 року за скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.9,66). Як підстава зазначені наказ від 23.11.2017р. №199 «Про скорочення штату», попередження про скорочення штату працівників від 27.11.2017р..

Відповідно до вимог ст. 40 ч. 1 п.1 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадках зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності штату працівників.

Звільнення із зазначених підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників при скороченні чисельності працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок врахування переважного права працівників на залишення на роботі встановлено ст.ст. 42, 49-2 КЗпП України, відповідно до яких при скороченні численності штату працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці; одночасно з попередженням про звільнення власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації переважне право залишення на роботі надається; працівникам з більшим стажем роботи на даному підприємстві..

З наказу від 23 листопада 2017 року № 199 вбачається, що генеральний директор ПрАТ «Азовкабель», керуючись правом самостійно визначати організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників та штатний розпис, у звязку зі зменшенням обсягу виробництва і потребою скорочення витрат на утримання допоміжних робітників дільниці кабелю звязку (№2), цеху з виробництва кабелів (№1), з 01 лютого 2018 року у цеху з виробництва кабелів (№1), дільниці кабелю (№2), скоротив штат допоміжних працівників, а саме, електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування 5 розряду 1 одиниця (а.с.62).

27 листопада 2017 року ОСОБА_3 було попереджено, що відповідно до наказу №200 від 23 листопада 2017 року «Про скорочення штату», 01 лютого 2018 року посада, яку він займає підлягає скороченню (а.с. 10, 64).

29 листопада 2017 року ПрАТ «Азовкабель» надав до Бердянського міського центру зайнятості інформацію (Форма № 4-ПН - план) про заплановане масове вивільнення працівників електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування по 5 розряду 1 особу (а.с.65). При цьому в судовому засіданні представник відповідача пояснила, що після звільнення ОСОБА_3М звіт по Формі № 4-ПН-факт вони в центр зайнятості не подавали, оскільки вони не зобовязані його подавати.

З пояснень у судовому засіданні як позивача, так і представника відповідача, встановлено, що ніякої іншої посади ОСОБА_3 на підприємстві не було запропоновано.

Згідно наказу генерального директора ПрАТ «Азовкабель» від 01.02.2018 року № 12-п ОСОБА_3, електромонтера з ремонту та обслуговуванню електроустаткування по 5 розряду дільниці кабелів звязку (№ 2), цеху з виробництва кабелів (№ 1), звільнено 01 лютого 2018 року за скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.9,66).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудовий спір, пов'язаний зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суд мав з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема: ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника; які є докази щодо змін в організації виробництва і праці; про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації; чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При проведенні вивільнення власник вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згодою на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника.

В усіх випадках звільнення за п.1 ст.40 КЗпП провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою ІІІ-А КЗпП.

Як вбачається з наказу генерального директора ПрАТ «Азовкабель» № 199 від 23.11.2017 року, скорочення посади позивача пов'язане зі зменшенням обсягу виробництва (а.с.62).

Так, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис, суд не вправі при вирішенні трудового спору про поновлення на роботі працівника за підставами, передбаченими п. 1 ст. 40 КЗпП України обговорювати доцільність зміни внутрішньої реорганізації юридичної особи (організаційної структури та скорочення штатної чисельності працівників).

Проте, як вбачається з обяв ПрАТ «Азовкабель» у засобах масової інформації, відповідач саме у звязку з розширенням підприємства запрошував на роботу на вакансії спеціалістів, зокрема, електромонтера, різноробочого, вантажника та ін.. Ці обставини підтверджуються обявами ПрАТ «Азовкабель» у газеті «Ринг-Экспресс» № 5 (1741) від 31 січня 2018 року, № 6 (1742) за 07 лютого 2018 року та № 8 (1744) за 21 лютого 2018 року (а.с. 12, 43, 11), а також в мережі Інтернет на сайті «WORK.ua»: остання дата розміщення вакансії із назвою «Електромонтер з ремонту та обслуговуванню електроустаткування» - 19.01.2018, останній період розміщення цієї вакансії з 19.01.2018 до 19.02.2018 (відповідь директора ТВ «Ворк Україна» №13/03-1 від 13.02.2018р. а.с.49). Крім того, у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він сам особисто бачив обяви від відповідача про те, що вони запрошують на роботу електромонтерів та інших робочих також і в той період коли ОСОБА_3 було звільнено.

Суд критично відноситься до пояснень представника відповідача, що ці обяви за своєю ініціативою розміщувала інспектор відділу кадрів ОСОБА_5, за що їй 30 січня 2018 року було оголошено догану. Оскільки навіть після того як за поясненнями представника відповідача ОСОБА_5 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, вона все одно продовжували за свою ініціативою та кошти розміщувати ці обяви від ПрАТ «Азовкабель» і далі.

Тобто, у період з 27.11.2017 до 01.02.2018 року на підприємстві були інші вакансії, які не пропонувалися відповідачу, хоча відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, адміністрацію підприємства при звільненні позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України впродовж двох місяців після його попередження про наступне звільнення була зобовязана запропонувати цьому працівнику іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації за відповідною професією чи спеціальністю, а в разі їх відсутності - іншу роботу на тому самому підприємстві, і лише у разі відмови працівника від такого переведення без поважних причин - звільнити за скороченням штату.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення робітника без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесені рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, оскільки відповідач не довів, що при звільненні ОСОБА_3 за скороченням штату йому було запропоновано іншу роботу на тому самому підприємстві за його професією чи спеціальністю, або іншу роботу, від яких він відмовився, чим було порушено передбачений ст. 49-2 КЗпП України порядок вивільнення працівника, що свідчить про незаконність звільнення, то з передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України підстав позивач повинен бути поновлений на попередній роботі, зі сплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а наказ про його звільненні підлягає скасуванню.

Згідно наданої відповідачем довідки від 15.03.2018р. № 523 (а.с.113) середньоденна заробітна плата позивача ОСОБА_3 становить 192,78 грн., тому за час вимушеного прогулу за період з 01 лютого по 30 квітня 2018 року, з урахуванням заявлених ним позовних вимог, підлягає стягненню сума у розмірі 11759,58 грн. ( 192,78 грн. х 61 день).

Відповідно п.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", позивач звільнений від сплати судового збору за подачу позову про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі, тому судовий збір з позовної заяви не сплачувався, що у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України є підставою для стягнення судового збору з відповідача в дохід держави.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За таких підстав суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3171,60 грн. (1762,00 грн. + 704,80 грн. + 704,80 грн.), від сплати якого позивач при подачі позову був звільнений.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10-13, 19, 76-81, 259, 263-265ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Скасувати наказ Приватного акціонерного товариства «Азовкабель» від 01.02.2018 року № 12-п про звільнення ОСОБА_3 з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду дільниці кабелів звязку (№ 2), цеху з виробництва кабелів (№ 1), 01 лютого 2018 року зі скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_3 на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду дільниці кабелів звязку (№ 2), цеху з виробництва кабелів (№ 1) Приватного акціонерного товариства «Азовкабель» з 02 лютого 2018 року.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовкабель» (місцезнаходження: м. Бердянськ Запорізької обл., вул. Промислова, 2-І, ) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 лютого по 30 квітня 2018 року у розмірі 11759 (одинадцять тисяч сімсот пятдесят девять) грн. 58 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовкабель» (місцезнаходження: м. Бердянськ Запорізької обл., вул. Промислова, 2-І, ) на користь держави судовий збір у розмірі 3171 (три тисячі сто сімдесят одна) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць, що складає суму 1638,63 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30 липня 2018 року.

Суддя ОСОБА_7