Справа №175/2934/13-ц
Провадження №2/175/952/18
У Х В А Л А

01 серпня 2018 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участі секретаря Іщенко Д.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Слобожанське заяву начальника філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення І-А типу № 10003/0528 філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення І-А типу № 10003/0528 філії-Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

31 липня 2018 року до суду надійшла заява начальника філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просив з метою забезпечення позову вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки Honda Element, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_2.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Як розяснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 березня 2017 року державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» у розмірі 756 527,49 грн. 25 квітня 2017 року Дніпровським районним ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області бую отримано відповідь від ТСЦ 1241 РСЦ МВС у Дніпропетровській області, де зазначено, що за боржником зареєстровано автомобіль марки HONDA ELEMENT, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_1.

11 травня 2017 року державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про розшук майна боржника (автомобіль марки HONDA ELEMENT, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_2). 15 травня 2018 року державним виконавцем Дніпровського районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: арештовано, описано та передано на відповідальне зберігання до ДФ ДП «СЕТАМ» автомобіль марки HONDA ELEMENT, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_2 для його подальшої реалізації.

30 липня 2018 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2013 року скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Цивільній процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Пунктом п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір з приводу заборгованості за кредитним договором, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, суд, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження рухомого майна. Заборона відчуження автомобіля не обмежить прав відповідача на користування та володіння вказаним рухомим майном.

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати такий вид забезпечення позову як заборону відчуження рухомого майна: автомобіля марки Honda Element, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, відповідач не позбавляється можливості володіти та користуватися автомобілем.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Накласти заборону на відчудження рухомого майна: автомобіль марки Honda Element, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання рішення суду.

Копію ухвали направити на виконання Територіальному сервісному центру № 1241 регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області та Дніпровському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, для відома сторонам у справі.

Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Озерянська Ж.М.