Справа № 139/593/18
Провадження № 2/139/267/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Пилипчук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

На підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 вересня 2016 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи із 25 липня 2016 року до його повноліття.

13 червня 2018 року ОСОБА_1 заявила до суду позов, в якому просить змінити спосіб аліментів, визначивши їх у розмірі як 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання до суду цього позову до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 14 червня 2018 року (а.с. 21) відкрито провадження та призначено підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 17 липня 2018 року (а.с. 29) підготовче провадження закрито і справу призначено до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та не заперечила про винесення заочного рішення (а.с. 26). Така заява позивача відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, а тому судом ухвалено про розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча, з врахуванням положень п. 2 ч. 7 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 31). Про причину неявки відповідач суд не повідомив, не просив про відкладення розгляду справи чи про проведення засідання за його відсутності, не подав відзив на позов.

Оскільки наявні всі умови, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про прийняття заочного рішення.

Суд, розглянувши справу, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11, 10, 9).

На підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 вересня 2016 року, яке набрало чинності 27 вересня 2016 року (а.с. 12-14), відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи із 25 липня 2016 року до його повноліття.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 181 СК України, існує два способи стягнення аліментів: у частці від доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Абзац 2 частини 3 ст. 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, законодавець не пов'язує питання способу стягнення аліментів із бажаннями відповідача і не надає право суду вирішувати питання способу стягнення аліментів на власний розсуд, а наділяє лише позивача правом обирати конкретний спосіб стягнення аліментів.

Отже, вимога ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Щодо визначення розміру аліментів, суд враховує наступне:

У ч. 8 ст. 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Сімейне законодавство зобов'язує суд при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів позивач заявила як 1/4 частина заробітку (доходу), відповідач не заперечив можливість сплати аліментів у такому розмірі, а тому у суду є всі підстави вважати, що такий їх розмір має задовольнити потреби дитини, і не поставить у складне матеріальне становище платника аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, позовна вимога ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.Позивач звернулася до суду з цим 13 червня 2018 року, а тому саме з цієї дати аліменти мають бути стягнені іншим способом.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). Тобто, станом на день розгляду справи в суді, мінімальна ставка судового збору за позовами майнового характеру становить 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 181, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,259, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. На зміну рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 вересня 2016 року у справі № 139/662/16-ц, із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 стягувати на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 червня 2018 року до досягнення ним повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: ______________