справа № 278/1651/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Брильової Г., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розподіл меж земельної ділянки, виділ в натурі земельних ділянок, визнання правочину недійсним та усунення перешкод у користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В :

Направленим та збільшеним в ході розгляду справи позовом (а.с.108 т.1) заявник просила суд ухвалити рішення, яким розподілити земельну ділянку з відповідачем ОСОБА_2, визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки та усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом встановлення заборони ОСОБА_2 перебувати на належній позивачу земельній ділянці.

Справа була відкрита провадженням за попередньою редакцією ЦПК України і в ній було проведено слухання, в тому числі проведені дві експертизи. В ході проведення третьої експертизи вступив у дію ЦПК України поточної редакції і, в подальшому, справу було вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечень щодо такого порядку від сторін не надходило.

Проаналізував наявні у справі матеріали, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Позивач є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1. Розмір частки становить ?. Відповідач 1 (ОСОБА_2) є іншим співвласником даного об'єкту нерухомості. Останній отримав у власність частину будинку за договором купівлі - продажу укладеним з ОСОБА_3 від 22 вересня 2009 року.

Суд зауважує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримали у спадщину по ? частині згадуваного житлового будинку та земельної ділянки. В подальшому уклали договір про поділ часток житлового будинку та оформили права власності на земельні ділянки кожна отримавши у власність по 0,265 га із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства. Акти датовані 26 жовтня 2000 року.

За договором розподілу ОСОБА_3 відійшли наступні приміщення та будівлі у домоволодінні: коридор 2-1 площею 4,3 м2, кухня площею 14,1 м2; кімната 2-3 площею 20,5м2; сарай літера "Б", погріб літера "Г", огорожа № 1, що складає квартиру № 1.

Відповідно, ОСОБА_1, відійшли наступні приміщенням та будівлі: І веранда площею 8,2 м2; кухня 1-1 площею 7,2 м2; кладова 1-2 площею 3,7 м2; кімната 1-3 площею 8,7 м2; кімната 1-4 площею 12,4 м2; сарай літера "В"; погріб літера "Д"; уборна літера "У" та огорожа № 2, що складає квартиру № 2.

Предметом договору купівлі - продажу договору між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були, як частина житлового будинку так і земельна ділянка. Відповідач 1 на підставі останнього правочину оформив права власності на земельні ділянку в обсязі 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,0149 га для ведення особистого селянського господарства. Дані акти в судовому порядку були визнані недійсними, як такі, які порушували права позивача у даній справі та суміжного землекористувача.

В теперішній час між позивачем та відповідачем 1 існують неприязні відносини щодо користування земельною ділянкою, житловими та господарськими приміщеннями згадуваного домоволодіння і іншим аніж судовим способом вирішити спір не можливо.

За проведеними у справі експертизами надано варіанти розподілу земельних ділянок, загалом найбільш наближено до ідеальних часток (а.с.170-192 т.1) так із урахуванням побажань сторін, як то без спільних будівель при умові компенсації за них, а також з урахуванням комунікації газопостачання.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 655, частини 1 статті 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За змістом статей 658, 659 ЦК України право продажу товару належить лише власникові товару.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також, відповідно до приписів ст. 319, 320, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Частинами 1, 2 статті 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізував фактичні обставини справи та норми закону, якими вони врегульовані, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вимоги позивача щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу частини житлового будинку, господарських приміщень та спірної земельної ділянки, суд вважає, жодним чином не мотивований та не наведено обставин, які б стверджували про порушення прав позивача відповідачами укладеним правочином, а отже до задоволення не підлягає.

Інша позовна вимога щодо усунення перешкод у користуванні власністю, на переконання суду, не знайшла свого об'єктивного підтвердження в ході розгляду справи і не може бути задоволена судом як безпідставна.

Стосовно вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою суд вирішує наступне.

Судом беззаперечно встановлено, що сторони є суміжними землекористувачами та власниками житлових приміщень одного житлового будинку, в минулому одного цілого майна. Таке домоволодіння має в наявності і господарські приміщення, власність яких визначена діючим та не скасованим правочином. Сторони не можуть дійти згоди щодо меж землекористування у тому числі із врахуванням наявних та належних сторонам господарських приміщень.

Із запропонованих експертом варіантів визначення порядку землекористування є варіанти із відступом від рівності часток так і без них. Сторонам було роз'яснено, однак сторони ухилились від бажання вносити на депозитний рахунок суду грошової компенсації за збільшення частки в межах визначення порядку землекористування, а отже суд позбавлений можливості обирати такі варіанти.

Беручи до уваги заявлені вимоги та уподобання сторін, суд вирішує визначити порядок землекористування між сторонами у наступному варіанті, який, на переконання суду, найбільш буде сприяти сторонам у реалізації їх прав та обов'язків щодо належного майна. Висновком експертизи №352/17 від 10 квітня 2017 року запропоновано такий варіант порядку землекористування під № 1 за яким можливо визначити порядок користування земельними ділянками сторін без відступу від рівності часток, та відповідно без її грошової компенсації.

Вирішуючи спір даним чином, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд розподіляє витрати наступним чином.

Позивачем при зверненні до суду із згадуваними вимогами було сплачено судового збору у наступному розмірі. По 551,20 гривень (а.с.2,94 т.1) за вимоги немайнового характеру, як то визнання недійсним правочину та усунення перешкод у користуванні власністю. Дані вимоги до задоволення не підлягають і, відповідно, розподіленими бути не можуть. Вимога за визначення порядку користування земельними ділянками, задовольняється судом і сплачена позивачем сума судового збору підлягає до стягнення з відповідача у повному обсязі в розмірі 1 102,40 гривень (а.с.123 т.1).

Витрати пов'язані із розглядом справи, як то за оплату експертиз, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача такі витрати лише за проведення експертизи варіант якої застосовується при вирішенні спору і визначений експертом у розмірі 5 742 гривень (а.с.205 т.1).

Інші подібні витрати, відповідно у розмірах 1 500 гривень (а.с.35 т.2), 1 000 гривень (а.с.87 т.2), 5 942 гривень (а.с.118 т.2) розподілу не підлягають адже не використовувались судом при прийнятті даного рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд, --

У Х В А Л И В :

1.Позов задовольнити частково.

2.Визначити наступний порядок користування ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрована в АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 зареєстрований у кв. АДРЕСА_3) земельними ділянками загальною площею 0,265 га кожного у домоволодінні АДРЕСА_1:

3.ОСОБА_1 визначити порядок користування ділянкою № 1 з площею 0,1175 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарський приміщень та споруд за наступними реквізитами:

номер точкиназва точкивнутрішні кутидирекційні кутивідстань (м)координати
XУ
78 10 5548.315558734.8.7 44163 28 1110.275558743.6.0 34253 37 3714.855558734.8.9335
256 56 0818.805558729.4.6900
257 09 3624.045558725.6.3778
173 41 118.945558720.2.9 16263 03 554.765558711.3.9205
218 03 521.415558710.9.1967
262 24 591.235558709.8.3 24 33173 00 263.105558709.7.1065
263 00 251.605558706.7.4 59 58173 00 273.105558706.5.8 59 60218 00 271.415558703.6.2 59 60263 00 275.035558702.5.4024
352 36 441.005558701.0.4 48 04335 48 406.925558702.0.2 27 125 21 288.935558708.7.4 26 08332 55 201.695558717.8.2 21 29279 33 510.605558719.7.5080
18 28 244.505558719.6.9 45 4012 42 445.705558723.8.3408
100 57 160.715558729.9.5 09 28105 47 481.205558728.0.2 59 6015 47 481.435558728.1.4 00 00285 47 481.205558730.1.8 34 23283 13 265.745558730.0.6 ЗО 42192 42 441.505558731.5.0 59 60192 42 445.705558730.4.7664
2920а90 00 02282 42 424.505558724.3.5 50 42249 51 602.675558725.9.1 56 1.005558724.6.6 06 2016 49 306.985558725.6.0 42 5417 06 367.535558732.8.0 17111 28 2016.385558739.0.2 09 0187 19 1913.235558733.5.5080
.8.7200

4.ОСОБА_2 визначити порядок користування ділянкою № 2 з площею 0,1137 га та цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарський приміщень та споруд за наступними реквізитами:

номер точкиназва точкивнутрішні кутидирекційні кутивідстань (м)координати
-XУ
15689 24 05167 45 3117.985558725.6.3778
2897 48 27249 57 0416.395558708.0.1 45236 46 194.475558702.4.7900
248 47 1221.535558700.1.0500
249 45 3718.885558692.0.9 05345 52 3113.875558685.3.2700
345 52 381.805558699.9.8852
12 33 2619.105558700.9.4460
62 18 082.005558719.3.5 53 35102 24 335.075558720.5.3 27 59143 56 341.415558719.0.3200
281 49 142.005558718.1.1 01 47191 47 2711.815558718.9.1 23 0490 24 235.645558707.6.7 05 3514 18 4810.705558707.2.4 29 27281 49 212.245558717.5.0652
62 59 411.515558717.2.8 21 4996 37 512.555558718.4.2 25 07136 12 451.075558718.6.7 28 51186 43 548.825558717.7.4 41 48157 02 067.475558708.6.4 58 40109 03 261.105558701.9.3 02 5983 00 275.035558701.0.4 00 0038 00 271.415558702.5.4 00 00353 00 273.105558703.6.2732
83 00 251.605558706.5.8 59 59353 00 263.105558706.7.4839
82 24 591.235558709.7.1 21 0738 03 521.415558709.8.3 59 5783 03 554.765558710.9.1 22 44353 41 118.945558711.3.9205
77 09 3624.045558720.2.9375
.6.3778

5.ОСОБА_2 визначити порядок користування ділянкою № 3 з площею 0,0038 га та цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарський приміщень та споруд за наступними реквізитами:

номер точкиназва точкивнутрішні кутидирекційні кутивідстань (м)координати
XУ
120а90 00 0112 42 445.705558724.3.5121
12 42 441.505558730.4.7 18103 13 265.745558731.5.0965
105 47 481.205558730.0.6 60195 47 481.435558730.1.8 00285 47 481.205558728.1.4500
280 57 160.715558728.0.2953
192 42 445.705558729.9.5 58282 42 451.605558723.8.3408
1021а180 00 00282 42 453.355558723.6.7800
120а 5558724.3.5121

6.Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільний двір загальною площею 0,0150 га (ділянка № 4) у межах ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з лінією розподілу, яка проходить по точках з наступними реквізитами:

номер точкиназва точкивнутрішні кутидирекційні кутивідстань (м)координати
XУ
11686 05 1516 19 184.455558720.5.3694
69 51 602.675558724.6.6200
102 42 424.505558725.9.1224
420а179 59 57102 42 453.355558724.3.5121
521а179 59 60102 42 451.605558723.6.7 21198 28 244.505558723.8.3408
99 33 510.605558719.6.9160
152 55 201.695558719.7.5080
185 21 288.935558717.8.2 32 48155 48 406.925558708.7.4 11 56172 36 441.005558702.0.2800
289 03 261.105558701.0.4 01 20337 02 067.475558701.9.3 18 126 43 548.825558708.6.4 31 09316 12 451.075558717.7.4 34 53276 37 512.555558718.6.7 38 11242 59 411.515558718.4.2 10 20101 49 212.245558717.2.8700
194 18 4810.705558717.5.0 54 25270 24 235.645558707.2.4200
11 47 2711.815558707.6.7800
101 49 142.005558718.9.1 52 40323 56 341.415558718.1.1 32 01282 24 335.075558719.0.3200
.5.3694

7.ОСОБА_1 визначити порядок користування ділянкою № 5 з площею 0,1400 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства за наступними реквізитами:

номер точкиназва точкивнутрішні кутидирекційні кутивідстань (м)координати
XY
1394 27 05167 12 0920.315558759.0.5 19252 14 5016.965558739.5.0 39343 28 1110.275558734.8.9335
258 10 5548.315558743.6.0107
267 19 1913.235558734.8.7200
291 28 2016.385558733.5.5080
7194 22 0117 06 197.015558739.0.2 0581 39 1489.205558746.2.3264
13 5558759.0.5850

8.ОСОБА_2 визначити порядок користування ділянкою № 2 з площею 0,1137 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за наступними реквізитами:

Номер точкиНазва точкиВнутрішні кутиДирекційні кутиВідстань (м)Координати
XУ
1385 22 4881 49 2118.865558759.0.5 19159 44 0228.345558761.9.2503
3591 48 05247 55 5727.885558735.9.0 29248 33 2825.435558724.3.2 01249 19 2720.705558715.9.5600
6881 33 56347 45 3117.985558708.0.1 2376 56 0818.805558725.6.3778
73 37 3714.855558729.4.6900
72 14 5016.965558734.8.9 02 41347 12 0920.315558739.5.0841
13 5558759.0.5850

9.В задоволенні решти вимог відмовити.

10.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 6 844,40 гривень.

Повне рішення складено - 7 серпня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян