Справа № 357/4309/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

за участі:

представника позивача Гайдукова Б.Б.,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін позовну заяву Комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 05.02.2013 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір №998 на користування об'єктом благоустрою. Відповідно до п. 1.2. даного договору, відповідач використовує об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: АДРЕСА_1. Ціна послуг за даним договором визначається відповідно до п.п. 4.3.1, п. 4.3 додатку №1 рішення Білоцерківської міської ради від 11.07.2008 року №800 «Про затвердження Правил благоустрою території м. Біла Церква» та становить 100,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 16, 67 грн. протягом терміну дії договору. Відповідно до п. 3.4. вказаного договору, відповідач зобов'язаний проводити оплату до 10-го числа наступного за звітним місяцем шляхом перерахування на поточний рахунок позивача коштів в розмірі 100% ціни, передбаченої договором. Однак, відповідач належним чином не виконує зобов'язання за договором, зокрема, щодо повної та своєчасної оплати послуг, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року у розмірі 2 385 грн. 72 грн. При цьому, позивач з метою досудового вирішення спору звертався до відповідача з відповідною претензією, однак, відповідач в добровільному порядку не виконує умови договору та борг не сплачує. В зв'язку з цим, позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на їх користь зазначену суму боргу та судові витрати по справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором №998 від 05.02.2013 року у розмірі 2 385 грн. 72 коп. В частині стягнення судового збору просив відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, по справі встановлено, що комунальна установа Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» зареєстрована як юридична особа з 28.05.2008 року, що слідує з довідки з ЄДРПОУ.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням 34 сесії Білоцерківської міської ради від 11 липня 2008 року № 800 затверджено Правила благоустрою території м. Біла Церква, якими установлюється порядок благоустрою та утримання територій обєктів благоустрою міста, регулюються права та обов'язки учасників правовідносин у сфері благоустрою території міста, визначається комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті.

Як передбачено п. 2.1.37 Правил, обє'кти благоустрою сукупність усіх територій міста, що складаються з окремих територій (їх частин) різного цільового призначення.

Згідно з п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Так, судом встановлено, що 05.02.2013 року між позивачем комунальною установою Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» та ОСОБА_2 було укладено договір №998 на користування об'єктом благоустрою.

Відповідно до п. 1.2. договору, замовник використовує об'єкт благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 1.2. договору, виконавець зобов'язується за плату надати замовнику послуги з забезпечення можливості користування обє'ктом благоустрою під тимчасове розміщення не капітального металевого гаража для зберігання особистого майна за адресою: АДРЕСА_1, здійснювати контроль щодо використання об'єкта благоустрою шляхом оформлення відповідних документів.

За п.п. 3.1., 3.2. договору, ціна послуг за даним договором визначається згідно п.п. 4.3. додатку №1 рішення Білоцерківської міської ради від 11.07.2008р. №800 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Біла Церква» та становить 100,00 грн. (сто гривень 00 копійок) на місяць, в т.ч. ПДВ 16,67 грн. протягом терміну дії договору.

Відповідно до п. 3.4. договору, замовник проводить оплату наданих послуг до 10-го числа наступного за звітним місцем шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця коштів в розмірі 100% ціни, передбаченої договором.

Також, судом встановлено, що строк договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 5.1. Договору (з моменту його підписання) та закінчується 31.12.2014 року, але договором передбачено продовження його дії на наступний календарний рік, якщо сторони не пызныше, ніж за один місяць до кінця строку дії договору не подали письмово заяви про його припинення, пропозицій щодо змін його положень та зауважень до нього. Наведене підтверджується копією договору.

Договір було підписано обома сторонами без будь-яких зауважень, отже, відповідач був ознайомлений з умовами цього договору, до закінчення строку дії договору жодна сторона не подала заяви про припинення його дії, що свідчить про продовження строку дії договору на наступний календарний рік на умовах, що встановлені в ньому.

Однак, відповідач належним чином не виконав зобов'язання за договором.

Судом встановлено, що позивач з метою досудового вирішення спору звертався до відповідача з письмовою претензією від 05.01.2018 року., згідно якої просив останнього сплатити заборгованість за договором шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача. Проте, відповідач вимог претензій не виконав та боргу не сплатив, тому за ним утворився борг у сумі 2 385,72 грн. /за період з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року/, що підтверджується довідкою про заборгованість від 16.04.2018 року №209, розрахунком заборгованості від 16.04.2018 року №208.

29.09. 2011 року Білоцерківською міською радою прийнято рішення № 333-12-VI, яким визначено розмір плати за користування обєктом благоустрою міста при тимчасовому встановленні металевого гаража в розмірі 100 грн. за 1 місяць. Також, 28 лютого 2013 року Білоцерківською міською радою прийнято рішення № 907-39-VI, яким також визначено розмір плати за користування обєктом благоустрою міста при тимчасовому встановленні металевого гаража для громадян 100 грн. за 1 місяць та для пільгової категорії населення (інвалідам І та ІІ груп загального захворювання, ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС І та ІІ категорії, учасникам бойових дій, дітям війни при наявності власного автомобіля) в розмірі 50 грн. за 1 місяць. Судом встановлено, що відповідач не відноситься до вказаних пільгових категорій, будь-яких доказів про наявність пільг суду не надано.

Задовольняючи даний позов, суд виходить з наступного.

Так, між сторонами у справі укладено відповідний договір, факт укладення якого сторонами не оспорюється. Разом з тим, за своєю правовою природою договір є правочином, водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків (ст. 11 ЦК України).

За укладеним договором, що сторонами у справі не оспорюється, відповідач дійсно використовує об'єкт благоустрою міста Біла Церква під розміщення не капітального металевого гаража за адресою: м. Біла Церква, район заводу «ЗБК» (гараж №113). Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, відповідач не звертався до позивача з заявами щодо неможливості користування даним об'єктом благоустрою для розміщення не капітального металевого гаража, хоча на адресу відповідача позивачем направлялася претензія щодо сплати заборгованості за договором.

Одночасно, рішення Білоцерківської міської ради, якими визначено розмір плати за користування об'єктом благоустрою відповідачем оскаржені не були. Доказів іншого суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Ч.1 ст. 530 ЦК України визначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відтак, суд вважає, враховуючи ст. 611 ЦК України, що підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення боргу, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором.

Таким чином, з врахуванням наведеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 998 від 05.02.2013 року за період з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року у сумі 2 385,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача також і зазначені вище судові витрати.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 144 Конституції України; ст.ст. 11, 509, 526, 527, 530, 610-612, 625-627, 629, 638, 901, 903 ЦК України; Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»; ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 279, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква», юридична адреса: м. Біла церква, вул. Андрія Шептицького 2, , р/р 6 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, до ОСОБА_2, що зареєстрований в АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунальної установи Білоцерківської міської ради «Інспекція з благоустрою міста Біла Церква» заборгованість за договором на користування об'єктом благоустрою в розмірі 2385 грн. 72 коп. та судовий збір в сумі 1762 грн.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законно сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне текст рішення складено 24 липня 2018 року

СуддяБ. І. Кошель