Постанова

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 361/3196/16-ц

провадження № 61-29161св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КратаВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_4,

відповідач за зустрічним позовом - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

треті особи за зустрічним позовом - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Київської області від 24 квітня 2018 року у складі суддів: Лівінського С. В., Березовенко Р. В., Олійника В. І.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_4 звернулася із зустрічним позовом до ПАТ «Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки, скасування заборони відчуження нерухомого майна.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2018 року позовна заява ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором №012-2008-2853 від 06 жовтня 2008 року та зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про захист прав споживачів, визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки, скасування заборони відчуження нерухомого майна залишено без розгляду.

Суд першої інстанції зробив висновок, що ПАТ «Універсал Банк» виконав ухвалу суду від 27 лютого 2017 року про витребування доказів не в повному обсязі, що перешкоджає всебічному та об'єктивному розгляду цивільної справи. Поважності причин не надання витребуваних доказів суду позивач не обґрунтував. У зв'язку із цим суд першої інстанції на підставі пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Постановою апеляційного суду Київської області від 24 квітня 2018 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2018 року в частині залишення без розгляду позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і направлено справу в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції. В іншій частині ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2018 року залишена без змін.

Постанова мотивована тим, що при залишенні первісного позову без розгляду суд першої інстанції порушив вимоги частин першої та четвертої статті 81 ЦПК України.

У травні 2018 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Київської області від 24 квітня 2018 року, в якій просить оскаржене рішення скасувати і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не надав оцінки аргументам, які були викладені у відзиві на апеляційну скаргу. Позивачем не була виконана ухвала суду від 27 лютого 2017 року про витребування доказів у повному обсязі, і ці документи мають значення для з'ясування обставин справи. Також ОСОБА_4 вважає, що апеляційний суд безпідставно поновив позивачу строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, який пропущений без поважних причин.

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У червні 2018 року ПАТ «Універсал Банк» надало відзив на касаційну скаргу, що підписаний представником ОСОБА_9, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову без змін. Відзив мотивований тим, що позивачем надані докази, необхідні для розгляду справи, тому ухвала про витребування доказів виконана.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Апеляційний суд встановив, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2017 року у ПАТ «Універсал Банк» витребувано такі документи: оригінал та копію кредитного договору № 986000; виписку по балансовому рахунку, на якому обліковується заборгованість за основною сумою боргу по кредиту з дати видачі кредиту по дату формування виписки та меморіальні ордери, якими оформлені операції, відображені у виписці; виписку по балансовому рахунку, на якому обліковується сума нарахованих процентів з дати видачі кредиту по дату формування виписки та меморіальні ордери, якими оформлені операції, відображені у виписці; заяву з підписом позичальника на продаж іноземної валюти; статистичну звітність форми № 552 «Звіт про надходження від нерезидентів та продаж безготівкової іноземної валюти» за 06 жовтня 2008 року; статистичну звітність форми № 550Д.03 «Розшифрування валютних рахунків» за 05-07 жовтня 2008 року; виписку по рахунку НОМЕР_1 з дати відкриття рахунку по дату формування виписки; договір банківського рахунку (щодо відкриття та використання поточного рахунку НОМЕР_1); виписку по рахунку НОМЕР_2 з дати відкриття рахунку по дату формування виписки; договір банківського рахунку (щодо відкриття та використання поточного рахунку НОМЕР_2); виписку по рахунку НОМЕР_3 з дати відкриття рахунку по дату формування виписки; договір банківського рахунку (щодо відкриття та використання поточного рахунку НОМЕР_3); оборотно-сальдову відомість по рахунку 2900 в гривні за 06 жовтня 2007 року; оборотно-сальдову відомість по рахунку 2900 в швейцарських франках за 06 жовтня 2007 року; оборотно-сальдову відомість по рахунку 3800 за 06 жовтня 2007 року; оборотно-сальдову відомість по рахунку 3801 за 06 жовтня 2007 року; оборотно-сальдову відомість по рахунку 1500 за 06 жовтня 2007 року; оборотно-сальдову відомість по рахунку 1500 за 06 жовтня 2007 року.

На виконання ухвали суду ПАТ «Універсал Банк» подав до суду такі документи: копію заяви на видачу готівки № 012В07; копію заяви на продаж іноземної валюти; копію заяви-підтвердження про відкриття поточного рахунку ВАТ «Універсал Банк»; копію договору № 000152794 банківського обслуговування фізичної особи від 17 грудня 2013 року; копію кредитного договору № 012-2008-2853 (на придбання майна) від 06 жовтня 2008 року; виписки/особові рахунки з 06 жовтня 2007 року по 16 березня 2017 року.

Аналіз положень ЦПК України (в редакції, чинній станом на момент постановлення ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2017 року) свідчить, що процесуальним законодавством не передбачено залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору. Системне тлумачення пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить, що його слід застосовувати у взаємозв'язку із положеннями частин сьомої-десятої статті 84 ЦПК України.

Встановивши, що суд першої інстанції цих вимог не дотримався, не з'ясував причини неподання витребуваних доказів, не розглянув питання про застосування заходів процесуального примусу до позивача (у разі визнання причин неподання витребуваних доказів неповажними), з урахуванням того, що ухвала про витребування доказів була постановлена 27 лютого 2017 року, і зробив передчасний висновок про залишення позову без розгляду, апеляційний суд обґрунтовано скасував в частині ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2018 року.

Аргумент касаційної скарги про безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2018 року колегія суддів відхиляє з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Об'єднаною Палатою Касаційного цивільного суду у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 514/134/17 зроблено висновок, що особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, що б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду, яке визначене статтею 355 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети для захисту якогось суспільного інтересу.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження апеляційний суд Київської області від 02 квітня 2018 року вказав, що до апеляційної скарги було додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважність причин пропуску вказаного строку, а саме порушенням порядку оскарження, а тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин і його слід поновити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена постанова ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену постанову без змін.

Оскільки оскаржена постанова залишена без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Київської області від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель