Справа № 365/325/18
Номер провадження: 2/365/247/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.08.2018 cмт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кучерявої Л.М.

за участі секретаря

судового засідання Хрущ Л.М., Хижкової І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Згурівської селищної ради Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила: встановити факт, що вона ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 25 жовтня 1959 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року; визнати за нею, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд площею 0,1500 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Вона є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці - спільні діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від спадщини відмовилися на її користь.

При оформленні спадкових прав з'ясувалося, що у свідоцтві № НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, видане Комбінатом комунальних підприємств 01.09.1962, власником домоволодіння зазначено її чоловіка як ОСОБА_8, у довідці Лівобережного БТІ - ОСОБА_8 (рос.).

Крім того, у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_2 від 25.10.1959, виданого Згурівським рай бюро ЗАГСу Київської області зазначено її чоловіка як ОСОБА_8, а її як ОСОБА_10.

Оскільки правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на спадковий житловий будинок має розбіжності в прізвищі власника, вона змушена звернутись до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 13.06.2018 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 22.06.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_11 у суді позов підтримав, надав аналогічні пояснення, просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач Згурівська селищна рада Київської області у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов підтримує, просила суд розглянути справу за відсутності її представника.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направили до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надала покази та зазначила, що ОСОБА_3 є її свахою, знає її з 1968 року. Позивач була у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7, з яким вона пропрацювала 32 роки на цукровому заводі. Вона підтверджує, що ОСОБА_7 і ОСОБА_3 є чоловіком та дружиною, від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_5, ОСОБА_6 Зазначає, що відмінності у імені ОСОБА_3 та ОСОБА_10 відбулися через те, що ОСОБА_3 народилася у Грузії, де більш широко використовується ім'я ОСОБА_3. Розбіжності у прізвищі ОСОБА_3 і ОСОБА_3 виникли в період розпаду Радянського Союзу, коли документи перекладались з російської мови на українську мову.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засідання надала покази та зазначила, що вона є родичкою ОСОБА_3, знає її з дитинства. Засвідчує той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є чоловіком та дружиною, перебували у зареєстрованому шлюбі, більше 20 років вони проживала АДРЕСА_2 де по сьогоднішній день проживає позивач, та вели спільне господарство.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Із свідоцтва про народження № НОМЕР_3 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_14 (рос.).

Відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_8 та ОСОБА_15 зареєстрували шлюб 25 жовтня 1959 року, після реєстрації одруження прізвище дружини - ОСОБА_3.

У свідоцтвах про народження НОМЕР_4 зазначено, що ОСОБА_5, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_6, народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року, їх батьком є ОСОБА_7, матір'ю - ОСОБА_16.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки, площею 0,1500 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та грошових внесків.

Із копії спадкової справи № 46/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 вбачається, що спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого ОСОБА_3, яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, та сини померлого: ОСОБА_17 та ОСОБА_6, які відмовились від прийняття спадщини (а.с. 59, 66, 70).

Із експертних висновків від 15 червня 2017 року № 056/665-m, від 22 червня 2017 року № 056/719-m-2 зроблених Українським бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, вбачається, що записи прізвища «ОСОБА_3» та прізвища «ОСОБА_3», імені «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3» у наданих для експертизи документах, є ідентичними.

Суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 25 жовтня 1959 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 ОСОБА_7 на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована в АДРЕСА_1 Факт належності ОСОБА_7 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння від 1 вересня 1962 року, видане Комбінатом комунальних підприємств на підставі рішення виконкому Згурівсьукої селищної ради депутатів трудящих № 11 від 27 липня 1962 року (а.с. 13); технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, в якому власником зазначено ОСОБА_7 (а.с. 14); інформаційною довідкою № 188502, виданною 18.07.2017 КП КОР «Лівобережне БТІ», в якому вказано, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_8 (російська мова) (а.с. 34).

Відповідно до довідки № 2371 виданої виконкомом Згурівської селищної ради Згурівського раойну Київської області 27.06.2017 АДРЕСА_1 рішенням першої сесії сьомого скликання Згурівської селищної ради від 12.11.2015 за № 14-01-VІІ перейменовано на вулицю Слов'янська (а.с. 76).

Приватним нотаріусом Згурівського районного нотаріального округу Київської області Ківало І.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і рекомендовано звернутися до суду (а.с. 10).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке приймається судом, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 Спадкові права позивача не оспорюються, спадкоємці за законом - треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились від прийняття спадщини, проти задоволення позову не заперечують. Позивач спадщину прийняла, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час його смерті та протягом встановленого законом строку звернулась у нотаріальну контору із зваявою про прийняття спадщини. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_7 Позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах. Суд вважає за необхідне, встановити, що позивач ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 та визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, не стягувати з відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 1217, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 141, 206, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до Згурівської селищної ради Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 25 жовтня 1959 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1

Не застосовувати ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення суду.

Повний текст рішення складено 10 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Л.М. Кучерява