Справа № 444/1070/18
Провадження № 2/444/723/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Мартинишин Я. М.,
секретар судового засідання Луців І.І.,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті матері , мотивуючи позовні вимоги тим, що позивачка 10.03.1966 року народилася в с.Замок Жовківського району Львівської області , своє дівоче прізвище «Сухович» змінила при реєстрації шлюбу на «Барбарич». В с.Думичі по вул.Шевченка, 8, Жовківського району Львівської області знаходиться житловий будинок, який згідно довідки №81 станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, членами двору дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджено випискою з погосподарсьокї книги Погариської сільської ради. Реєстрація права власності на житловий будинок №8 по вул.Шевченка в с.Думичі Жовківського району Львівської області станом на 31.12.2012 року не проводилось, що стверджено довідкою Червоноградського МБТІ.
07.09.1999 року помер батько позивачки ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть .
14.03.2012 року померла мати позивачки ОСОБА_4 , що стверджено свідоцтво про смерть .
Проте за життя мати позивача 25.01.2008 року на випадок своєї смерті у виконкомі Погариської сільської ради склала заповіт на все своє майно на ім»я позивачки .
Після смерті матері позивачки ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно , а саме на житловий будинок , який знаходиться в с.Думичі Жовківського району Львівської області.
ОСОБА_5 ОСОБА_6 про спадкування належного майна після смерті матері звернулася до Рава-Руської державної нотконтори про прийняття спадщини за заповітом. Заяву нотаріальна контора внесла до спадкового реєстру №58491547 , та зареєстровано спадкову справу №12/2016. Проте 01.03.2018 року Рава-Руська державна нотаріальна контора винесла постанову, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту із-за відсутності правовстановлюючого документа. Просить задоволити позов.
04.05.2018 року суддею Жовківського районного суду Львівської області відкрито провадження у справі та підготовче судове засідання призначено на 01.06.2018 року .
01.06.2018 року та 03.07.2018 року судом постановлено ухвали про залучення до участі третьої особи : Рава-Руської ДНК та про витребування в Равма-Руській ДНК належно засвідчену копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_4 , померлої 14.03.2012 року.
Позивач в судове засідання не прибула, однак подала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, та на підставі поданих до суду доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задоволити.
Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності їх представника. Заперечень, інших клопотань, чи доказів суду не подав.
Представник третьої особи Рава-Руської ДНК в судове засідання не зявилася, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності. Окрім того, на ухвалу суду надано належно завірену копію спадкової справи № 12/2016 яка була заведена після смерті ОСОБА_4, померлої 14.03.2012 року .
А тому, суд оглянувши письмові заяви сторін по справі , ухвалив розгляд справи проводити за їх відсутності та на підставі поданих до суду доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши належно завірену копію спадкової справи №12/2016, та матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків .
Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася 10.03.1966 року в с.Замочок Жовківського району Львівської області та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2.
Із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №282856 вбачається, що ОСОБА_3 помер 07.09.1999 року.
Із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №279870 вбачається, що ОСОБА_4 померла 14.03.2012 року .
Із копії свідоцтва про народження позивачки серії І-ЯК №018207 , вбачається що її батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
У зв»язку із одруженням позивачка своє дошлюбне прізвище «Сухович» змінила на «Барбарич», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-СГ №404928.
З виписки із погосподарської книги Погариської сільської ради вбачається, що господарство в с. Думичі по вул.Леніна,62, станом на 30.06.1990 року відносилося до колгоспного типу двору, головою якого був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, члени двору дружина ОСОБА_4, 1930 р.н
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки,що знаходяться на праві власності у громадян.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Станом на 15.04.1991 року вбудинку значилися батьки позивачки, а тому мали право кожен на рівні частини в будинку , а саме по 1/2 частині.
Згідно до п.13 до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року зі змінами, внесеними згідно ПВС України № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього члена двору і поширюється на випадки припинення двору з 01 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, а також у разі смерті члена двору після 30.06.1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.
Згідно пп. 6-7 Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.
Таким чином, право власності двору , було зареєстроване згідно вимог діючого на той момент законодавства в погосподарській книзі Погариської сільської ради.
Відповідно до довідки від 05.03.2018 року № 1011, виданої ОСОБА_2 селищною радою Жовківського району Львівської області, вбачається, що дійсно з ОСОБА_4 до дня смерті 14.03.2012 року проживала і була зарєстрована в с.Думичі, по вул.Шевченка , 8 , разом із дочкою ОСОБА_1
Із копії рішення Погариської сільської ради від 25.04.2000 року вбачається, що вирішено питання про перейменування вилиць с.Думичі, зокрема вул.Леніна на вул.Шевченка.
25.01.2008 року ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, посвідчене секретарем Погариської сільської ради Жовківського району Львівської області, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією заповіту від 25.01.2008 року .
Із копії витягу із спадкового реєстру вбачається, що позивачка звернулася до Рава-Руської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 і отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42745851 від 25.01.2016 року.
Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної Рава-Руської державної нотаріальної контори від 01.03.2018 року вбачається, що державний нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори постановив відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку № 8 на вул.Шевченка в с.Думичі Жовківського району Львівської області після смерті матері ОСОБА_4, померлої 14.03.2018 року.
Оскільки господарство в с.Думичі по влу.Шевченка, 8, відносилося до колгоспного типу двору мають члени двору мають право на частку, однак, оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно і відповідно до ч.1 п.9 ст. 27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація їх права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду .
Відповідно до ст. ст.1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи чи оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Відповідно до ст.с.12,81,82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих справ або добровільності їх визнання.
Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається за заповітом або за законом.
Відповідно до 1268 ЦК України, спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім того, відповідно до ст.549 ЦК України (в ред.1963 року) ОСОБА_1 не надала суду доказів про те, що її мати ОСОБА_4 є такою, що прийняла в спадщину, вступивши реально у володіння та управлінням спадковим майном після смерті її чоловіка тобто батька позивачки ОСОБА_3
Однак суду не надано належних та допустимих доказів того, що право позивача порушено, невизнано чи оспорюється, а також втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. А тому, в користь позивача слід з державного бюджету повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду,що становить 815,50 грн .
Керуючись ст.ст.4,6,7,12,76,77,81,200 ч.2,258-259,263,264,265,268,354,355 ЦПК України, суд
Позов задоволити частково .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Мартинишин Я. М.