Провадження 2/127/3219/18
УХВАЛА

10 серпня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.07.2018 року звернулась до суду з вищевказаним позовом.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.
Всупереч п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовні заяві не зазначено ціну позову та вартість майна на момент звернення до суду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна, яка відповідно до вимог чинного законодавства визначається виходячи з ринкової вартості спірного майна.
Частина 4 ст. 177 ЦПК України передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Вищезазначена позовна заява містить дві вимоги, а саме вимога немайнового характеру - встановлення факту прийняття спадщини та вимога майнового характеру - визнання права власності на спадкове майно.
Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше на 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на вищевикладене, позивачу слід доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру (визнання права власності на майно), виходячи з дійсної вартості будинку АДРЕСА_1 .
Крім того, з позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_3 проживає на території Російської Федерації у АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України, разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно чинного законодавства, документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.
Також, згідно зі ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», яка певною мірою дублюється ст. 498 ЦПК України, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отримані доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави у порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 проживає в Російській Федерації, позивачу необхідно надати до суду позовну заяву та додатки до неї, перекладені на офіційну мову запитуваної держави - російську.
Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Звертаю увагу позивача, що згідно норми ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності залишити без руху.
Надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду позовної заяви в новій редакції з врахуванням зазначених в даній ухвалі недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя