РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1426/18

09 серпня 2018 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та додаткових витрат на лікування дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непонолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття та стягнути з відповідача на її користь 500 грн. щомісячно додаткові витрати, пов'язані з інвалідністю сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити з підстав викладених у позовній. Окрім того, зазначила, що їхній син ОСОБА_5, 23.01.2012 року є інвалідом з дитинства, потребує постійного обстеження та лікування, на що потрібні значні кошти, вона самостійно не може забезпечити лікування дитини, а тому просить суд стягнути із відповідача також додаткові витрати, які вона затрачає і які пов'язані з інвалідністю іхнього сина ОСОБА_6

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в установленному законом порядку, що підтверджується відміткою на рекомендованному повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. Про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ № 011572 від 20.06.2006 року (а.с.4) та є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5), ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

З довідки про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої ОСОБА_1 за № 686 від 11.06.2018 року, вбачається, що сторони проживають разом з дітьми за адресою вул. Молодіжна, 4, с. Бичаль Костопільського району Рівненської області (а.с. 3).

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обов'язку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку.

Відповідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Судом встановлено, що відповідач є молодою, працездатною особою, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Однак, визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов'язки щодо дитини, а тому приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхніх трьох дітей у розмірі 972 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття.

Даний розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки 500 грн. щомісячно додаткових витрат, пов'язаних з інвалідністю їхнього сина ОСОБА_6, 23.01.2012 року, суд вважає, що вказана вимога підлягає до задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є інвалід дитинства до 18 років, що підтверджується копією посвідчення серії ААГ № 019575 від 20.11.2013 року (а.с. 13).

Відповідно до вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6, потребує постійного обстеження та лікування, у зв'язку з його інвалідністю.

Враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків суд вважає за доцільне стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина у розмірі 50 відсотків від витрат на медичне обстеження, а також лікування та транспортування після їх фактичного понесення постійно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведена з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 180, 182, 184, 185 СК України, ст. 81, 141, 223, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та додаткових витрат на лікування дитини задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 972 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 15.06.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 додаткові витрати на користь ОСОБА_1 на транспортування, обстеження та лікування їхнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 50 відсотків від вартості санаторно-курортного лікування та стаціонарного лікування в медичних закладах Міністерства охорони здоров'я України дитини після їх фактичного понесення постійно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1, вул. Молодіжна, 4, с. Бичаль, Костопільський район, Рівненська область, 35054, ІПН: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, вул. Молодіжна,4, с.Бичаль, Костопільський район, Рівненська область, 35054, ІПН: НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 10 серпня 2018 року

СуддяОСОБА_9