Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 329/1020/17-ц Головуючий у 1 інстанції: Пода Н.М. провадження № 22-ц/778/2945/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

за участі:

позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2018 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про стягнення витрат, пов'язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Чернігівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Чернігівського районного суду із вищезазначеною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу в сумі 6767,20 та витрати на явку представника у судові засідання в сумі 1562,51.

Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2018 року заяву ОСОБА_4 про стягнення судових витрат було залишено без руху.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2018 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_5, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_3, яка просила залишити скаргу без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про стягнення судових витрат, пов»язаних з розглядом цивільної справи, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні суду вже знаходиться на розгляді справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, встановлено, що в провадженні Чернігівського районного суду Запорізької області перебувала цивільна справа № 329/1020/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Чернігівська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

21 грудня 2017 року за заявою позивача позовна заява була залишена без розгляду.

21 грудня 2017 року ОСОБА_4 засобами поштового зв'язку подала до суду заяву про стягнення витрат, пов'язаних з розглядом справи, яка надійшла до суду 27 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п'ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв'язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев'ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з вимогами ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 2.15 «Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ», затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173, реєстрація та облік судових справ у місцевому суді здійснюється згідно з індексами.

Так, за заявою відповідача ОСОБА_4 про стягнення витрат, пов»язаних з розглядом справи, заведено провадження з індексним номером «2-др», тобто провадження про ухвалення додаткового судового рішення, що є правильним, оскільки судом не було вирішено питання про судові витрати під час залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду, та відповідач своєчасно подала відповідну заяву. Тому суд мав у цьому провадженні ухвалити додаткове судове рішення у вигляді ухвали про витрати відповідача, пов»язані з розглядом цієї справи.

Заведений окремий матеріал № 2-др/329/5/2017 з розгляду заяви ОСОБА_4 про стягнення витрат під тим же самим ЄУН № 329/1020/17-ц, що і основна справ за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, передано на розгляд судді Пода Н.М., яка замість його розгляду та вирішення цього процесуального питання залишила заяву ОСОБА_4 без руху для її виправлення на позовну заяву.

Залишаючи заяву ОСОБА_4 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заявницею заявлено вимогу про компенсацію здійснених нею витрат, пов'язаних з розглядом справи, передбачених ч. 5 ст. 142 ЦПК України, то їй необхідно було звернутися до суду з позовною заявою, яка відповідає вимогам ст.ст. 175-178 ЦПК України.

Проте такі вимоги суду суперечать положенням ч. 3 ст. 257 ЦПК України, згідно якої таке питання вирішується ухвалою суду в межах цивільної справи, а у разі подання такої заяви після постановлення такої ухвали це питання вирішується додатковою ухвалою суду в порядку, передбаченому ст. 142 ЦПК України.

Між тим, виконуючи такі вимоги суду, ОСОБА_4 був поданий позов про стягнення з ОСОБА_3 витрат, пов»язаних з розглядом цивільної справи, за яким було відкрито провадженні. А за заявою ОСОБА_4 у провадженні № 2-др ухвалою судді Чернігівського районного суду Запорізької області Подою Н.М. відмовлено у відкритті провадження з тих підстав, що у провадженні суду є справа у спорі між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, вирішуючи процесуальне питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_4, суд припустився процесуальних порушень, а саме, безпідставно залишив її без руху для подання позовної заяви, а потім відмовив у відкритті провадження, хоча такі процесуальні дії не передбачені для такої категорії заяв.

Враховуючи, що на теперішній час у справі за позовом ОСОБА_4 суд відмовив в його задоволенні у зв»язку з тим, що таке питання має вирішуватись у справі, у якій такі витрати були понесені, а оскаржувана ухвала про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 перешкоджає вирішенню цього питання та є незаконною, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати її у відповідності до положень ст. 379 ЦПК України та передати матеріал № 2-др/329/5/2017р. до місцевого суду для розгляду заяви по суті в порядку ч. 3 ст. 257 ЦПК України із ухваленням додаткового судового рішення у вигляді ухвали.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 15 січня 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_4 повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті в порядку ч. 3 ст. 257 ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 07 серпня 2018р.

Головуючий:

Судді: