Ухвала

30 липня 2018 року

м. Київ

справа № 332/4056/16-ц

провадження № 61-40491ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за послуги постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року.

До касаційної скарги додано заяву про звільнення від сплати судового збору у зв'язку із важким майновим станом.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі як багатодітна мати трьох малолітніх дітей, отримує грошову допомогу як одинока мати та як малозабезпечена сім'я, розмір якої не забезпечує мінімальний прожитковий мінімум для неї та її дітей. Заявник не працює у зв'язку із перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Kreuz v. Poland («Креуз проти Польщі»), пункт 54), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суд касаційної інстанції, врахувавши наведені в клопотанні доводи та додані до касаційної скарги матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Касаційну скаргу подано у строк, передбачений законом, та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 червня 2018 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 332/4056/16-ц за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за послуги постачання гарячої води.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 серпня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк