Справа № 355/477/18
Провадження № 2/355/357/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюка О.Д.

за участю секретаря судового засідання Старенької С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду справу:

позивач: ОСОБА_1

відповідач : ОСОБА_2

третя особа: орган опіки і піклування Баришівської районної державної адміністрації

вимоги позивача: про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною

представники учасників справи:

позивача: адвокат Тулович Олег Володимирович (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 5109/10 від 12.02.2013 року видане Радою адвокатів Київської області )

відповідача: адвокат Ткач Віталій Дмитрович (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 005353 від 24.09.2012 року видане Радою адвокатів м. Києва )

В с т а н о в и в :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. 11 квітня 2009 року між ОСОБА_1 (в подальшому позивач) та ОСОБА_2 (в подальшому відповідач) було зареєстровано шлюб, який рішенням Баришівського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року розірвано. За час перебування у шлюбі, у них, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з матір`ю. Відповідачка чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною, у той час, як позивач має бажання бачитися зі своєю дитиною, спілкуватися з нею, приймати активну участь в її вихованні, та хоче приймати участь у її розвитку та у житті.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; встановити дні, у які він буде забирати доньку за місцем свого проживання, а саме:
-кожну першу і третю суботу та неділю місяця з 09 години суботи до 19 години неділі за місцем фактичного проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження місця прогулянок та з можливістю поїздки до родичів;
-кожен день народження дитини, а саме 03 червня кожного року до досягнення дитиною повноліття з 10 години до 14 години;
-кожен непарний рік з 18 години 31 грудня по 18 годину 01 січня;
-кожні шкільні канікули в зимовий період не менше семи діб та в літній період не менше 14 діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України та за її межами.
1.2. Заперечуючи щодо пред`явленого позову, представником відповідача адвокатом Ткачем В.Д. наданий відзив на позовну заяву згідно якого вбачається, що позивачка жодним чином не перешкоджала і не перешкоджає позивачу зустрічатися із своєю донькою. Пред`явлений до суду позов є надуманим, безпідставним в зв`язку з чим, просить суд відмовити в його задоволенні.

1.3. В свою чергу, представником позивача адвокатом Туловичем О.В. надана відповідь на відзив відповідно до якої останній стверджує, що посилання відповідачки на ту обставину, що вона ніколи не чинила і не чинить перешкоди в спілкуванні його довірителя із донькою, спростовується доказами приєднаними позивачем до позовної заяви (скріншоти переписок).

Безпідставним на думку представника позивача є твердження того, що зустрічі доньки з батьком, які визначені в позовній заяві, а саме кожну першу і третю суботу та неділю місяця з 09 години суботи до 19 години неділі з можливістю поїздки до родичів погано вплине на успішність в навчальному закладі оскільки, участь позивача у вихованні дитини, не повинна розцінюватися як важка робота для дитини, а тому не зрозуміло, для чого дитина повинна відпочивати після спілкування із своїм батьком. По-друге, у позивача є всі необхідні умови, як фінансові так і житлові для гармонійного розвитку дитини.

1.4. Отримавши відповідь на відзив, представник відповідача адвокат Ткач В.Д. надав свої заперечення на відзив де зазначив, що встановлення позивачем графіку його зустрічей з донькою свідчить про те, що саме позивач обмежує себе в такому спілкуванні не враховуючи інтересів дитини.

Щодо виїзду дитини на відпочинок за межі України, то його довірителька не те що заперечує, а навпаки буде дуже рада, коли донька буде мати повноцінний відпочинок. Як підтвердження такої позиції, є згода відповідачки для виготовлення доньці закордонного паспорту, якого у самої не має.

ІІ. Заяви та клопотання

15 травня 2018 року в ході підготовчої частини, від представника відповідача надійшло клопотання про витребування документів, а саме витребування у позивача відомостей щодо перерахування коштів на картковий рахунок доньки та відомості про рух коштів по даному рахунку.

Витребувати з Дарницького районного в м. Києві військового комісаріату відомості про причини звільнення від служби ОСОБА_1 .

Окрім того, представник відповідача просив суд викликати в судове засідання для дачі пояснень директора музичної школи, де навчається ОСОБА_3 та класного керівника ОСОБА_4 ..

Дані клопотання були судом відхилені як безпідставні.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05 червня 2009 року ОСОБА_3 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

3.2. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 02 листопада 2017 року шлюб між сторонами було розірвано і дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з матір`ю (а.с. 9).
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).
Згідно з частинами другою та третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини перша, друга статті 159 СК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодного переконливого доказу, який би безапеляційно підтвердив ті перешкоди, які створює відповідачка для його спілкування з донькою.

Більш того, в обґрунтування своєї позовної заяви, позивач надав CD диск з фотографіями, де він проводить час із своєю донькою, а також скріншопи переписки по вайберу з відповідачкою. Надані фото підтверджують, що позивач зустрічається із своєю донькою без присутності колишньої дружини і ніхто не чинить йому перешкод в такому спілкуванні.

Окрім того, суд звертає свою увагу на ту обставину, що позивач ОСОБА_1 жодного разу не звертався до органу опіки та піклування Баришівської районної адміністрації з приводу неправомірних дій відповідачки щодо врегулювання конфлікту сторін, а саме про усунення перешкод у його спілкуванні та вихованні дитини, визначення способу його участі в такому спілкуванні та вихованні.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з п. 3 частини 5 статті 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом.

В судовому засіданні судом було запропоновано позивачу звернутися до органу опіки та піклування Баришівської районної державної адміністрації з метою отримання письмового висновку щодо розв`язання вказаного спору.

Однак, позивач посилаючись на ту обставину, що висновок органу опіки та піклування носить лише дорадчий характер, оскільки останнє слово за його висловом « все рівно за судом», а звернення до даного органу це є його правом, а не обов`язком, відмовився від звернення до органу опіки та піклування. На думку суду, факт відмови позивача підтверджує висновок суду про відсутність у ОСОБА_1 належних та допустимих доказів перешкоджання відповідачкою у його спілкуванні з донькою.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що він не звертався до органу опіки та піклування Баришівської райдержадміністрації з метою збереження нормального обліку відповідачки у суспільстві, суд не приймає до уваги, оскільки вказані доводи спростовуються іншими матеріалами справи, зокрема довідкою № 31 від 12.04.2018 року виданою директором Баришівської дитячої музичної школи про те, що відповідачка ОСОБА_2 є головою батьківського комітету зразкової вокальної студії «Сузір`я», ученицею якої є ОСОБА_3 .

Таким чином, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження посилання позивача на перешкоджання відповідачкою у його спілкуванні з донькою, а тому на думку суду, поданий позов є необґрунтованим та на підлягає до задоволення.

При цьому, суд звертає увагу позивача на ту обставину, що у випадку не виконання відповідачкою вимог закону щодо рівності прав батьків у вихованні їхньої дитини та перешкоджання у спілкуванні батька з донькою, він має право на повторне звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні, але за наявності інших обставин, які дають йому право для захисту порушених прав.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 81,141,258-259,263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 19, 141,153, 157,159 СК України, суд

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Баришівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Баришівський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Баришівського
районного суду О. Д. Лисюк