Справа №265/4751/18
Провадження №2/265/1248/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

при секретарі Мамаєвій С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачем 15 вересня 2006 року зареєстрували шлюб в Жовтневому Відділі ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Розлад сімейного життя стався через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини припинені з 2015 року. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, та примирення неможливе. Зазначав, що спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна немає.

Просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2, та затвердити місце проживання доньки, ОСОБА_3 з матірю, ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 до підготовчого судового засідання не зявився, від якого до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду також не зявилася, від якої до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Просила суд не надавати строк для примирення, оскільки збереження сімї вважає неможливим, після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 485162, повторно виданим Центральним районним у місті Маріуполі Відділом ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області 29 травня 2018 року, актовий запис № 949.

Як вбачається з матеріалів справи, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено, оскільки шлюбні відносини припинені три роки тому, та примирення сторони вважають неможливим.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Що стосується вимог позивача про визначення місця проживання дитини з матірю, то суд вважає, що така вимога задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 160, 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно із частиною 4 статті 19 СК України , участь органу опіки та піклування при розгляді спорів щодо місця проживання дитини є обов'язковою.

Відповідно до положень ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В даному випадку між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини, про що позивач ОСОБА_1 зазначав у позовній заяві. Крім того, позивачем не дотримано порядку щодо вирішення даного питання. Дане свідчить про наявність підстав для відмови в задоволенні вимог в цій частині.

У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи заяву ОСОБА_2, відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині залишити без змін.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Думенко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 15 вересня 2006 року Жовтневим відділом ДРАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 949 розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище без змін «Курганська».

У задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини разом з матірю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Повний текст рішення суду складено 27 липня 2018 року.

Суддя _________________________ Гноєвой С.С.