У Х В А Л А

30 липня 2018 року

м. Київ

справа № 641/9147/15-ц

провадження № 61-26210св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н.О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Фрунзенський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

третя особа - ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_9 на рішення апеляційного суду Харківської області від 02 березня 2017 року у складі колегії суддів: Кругової С. С., Колтунової А. І., Пилипчук Н. П.,

встановив:

У серпні 2015 року ОСОБА_9 звернулась до суду з позовом, у якому просила встановити факт батьківства ОСОБА_10 відносно неї (ОСОБА_9), визнати ОСОБА_10 її батьком, зобов'язати відділ реєстрації громадянського стану Фрунзенського району міста Харкова внести зміни до актового запису про її народження, зазначивши в графі «відомості про батька» - «ОСОБА_10».

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Харкові. Її матір'ю є ОСОБА_8, а батьком - ОСОБА_10, проте дані про батька в актовому записі про її народження були внесені зі слів матері, де зазначено «ОСОБА_14», оскільки батьки у зареєстрованому шлюбі не перебували.

Зазначала, що з 1988 року до березня 2015 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет та вели спільне господарство, ОСОБА_10 піклувався про неї (позивачку), утримував матеріально та займався її вихованням.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_10 помер, а 24 липня 2015 року помер його батько та відповідно її (позивача) дідусь ОСОБА_11, після смерті якого відкрилася спадщина.

Посилаючись на те, що встановлення факту батьківства їй необхідно для спадкування за правом представлення спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_11, просила позов задовольнити.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 06 вересня 2016 року у складі судді Бабкової Т. В. позовні вимоги задоволено.

Встановлено факт батьківства ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відносно ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язано Фрунзенський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області внести відповідні зміни до актового запису від 12 травня 1989 року № 424 про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши у графі «відомості про батька» «ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, росіянин», у графі «по-батькові» - «ОСОБА_9», прізвище, ім'я, дату та місце народження залишити без змін.

У зв'язку з внесенням змін до актового запису зобов'язано органи державної реєстрації актів цивільного стану анулювати свідоцтво про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та видати свідоцтво про народження ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 із кожного судовий збір по 81 грн 20 коп. та витрати за проведення експертизи по 2 115 грн.

Скасовано встановлену відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2015 року заборону проводити нотаріальні дії щодо оформлення спадщини, видачі свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_9 визнала, а інші відповідачі своїх заперечень та доказів на спростування її доводів не надали. Крім того, суд послався на висновок судової молекулярно-генетичної експертизи від 31 березня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_10, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року, може бути біологічним батьком ОСОБА_9 із ймовірністю 99,99997%.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 02 березня 2017 року рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 06 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що позивач не надала доказів на підтвердження своїх вимог, як передбачено статтею 53 КпШС України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема не надала доказів сумісного проживання її матері і ОСОБА_10 та спільного її виховання ними.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_9 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, та порушення норм процесуального права, зокрема частини решок статті 33, частини першої статті 60, частини першої статті 61 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи).

Касаційна скарга аргументована тим, що суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зазначала, що суд апеляційної інстанції не врахував те, що відповідачі не заперечували, що вона є донькою ОСОБА_10 та онукою ОСОБА_11, а визначив пріоритет одних доказів перед іншими (висновок експерта), не прийняв до уваги можливості сьогоднішнього часу щодо різноманітності видів доказів, які раніше були недоступні. Такий висновок суду апеляційної інстанції призводить до позбавлення її можливості на спадкування. Крім того, позов вона пред'являла лише до ОСОБА_5, як спадкоємця першої черги, проте суд з порушенням вимог статті 33 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) із власної ініціативи за відсутності відповідного клопотання з її сторони залучив до участі у справі в якості відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7

У липні 2017 року ОСОБА_7 заперечення, в яких просить залишити без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_9 та залишити без змін оскаржуване судове рішення як таке, що ухвалене із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що апеляційний суд всебічно, повно, об'єктивно дослідив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскаржень неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення ні процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6. ОСОБА_7, Фрунзенський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа ОСОБА_13 про встановлення факту батьківства призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О.Антоненко

В. І.Крат