Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Метьолкіної Н.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною заявою. Обґрунтовувала її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її чоловік ОСОБА_2, на утриманні якого вона перебувала, оскільки одержувала мінімальну пенсію за віком, а чоловік отримував пенсію у майже в 2,5 разів більше. Пенсія покійного чоловіка була основним джерелом засобів для існування та проживання сім'ї. При зверненні до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області за переведенням на пенсію чоловіка по втраті годувальника їй роз'яснено, що необхідно підтвердити факт перебування на утриманні чоловіка. У досудовому порядку не має можливості підтвердити даний факт, тому просила встановити факт її перебування на утримані ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4

Заявник у судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні заявлених вимог наполягала.

Представник заінтересованої сторони Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Про день та час проведення судового засідання управління повідомлене належним чином, що підтверджене відповідною розпискою, наявною в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, письмові покази свідків, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступні підстави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що з 13 жовтня 1973 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу НОМЕР_1, виданим Советським районним ЗАГС м. Макіївка (а.с.8).

Згідно довідки № від 20.11.2014р. про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1 перемістилась з тимчасово окупованої території проживати за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно довідки № від 20.11.2014р. про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_2 також перемістився з тимчасово окупованої території проживати за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15)

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданий Докучаєвським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.9)

Відповідно довідки № від 14.06.2016р. про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1 з 14.06.2016р. перемістилася з тимчасово окупованої території проживати за адресою: АДРЕСА_2

З довідки №353 від 04.07.2018р., виданої Управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області встановлено, що ОСОБА_1 отримує мінімальну пенсію за віком (а.с.16).

Заявник звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області із заявою щодо умов призначення пенсії по втраті годувальника за свого померлого чоловіка, однак їй роз'яснено, що нею не надано жодних документів, які підтверджують перебування її перебування на утриманні померлого годувальника або отримання від нього допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобу для існування заявниці.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 убачається, що сім'ю ОСОБА_1 знає понад двадцять років. По виходу на пенсію ОСОБА_1 ніде не працювала, жодних доходів не отримувала та повністю перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, по день його смерті, оскільки його пенсія була набагато більша від пенсії дружини. Інших доходів, як їй відомо, подружжя не отримувало.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 вона знає також понад двадцять років. Їй достовірно відомо, що по виходу на пенсію ОСОБА_1 ніде не працювала, жодних доходів не отримувала та повністю перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, по день його смерті, оскільки його пенсія була набагато більша від пенсії дружини. Вона допомагала з похованням.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд бере до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

З огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник на момент смерті свого чоловіка перебувала на утриманні свого чоловіка.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утриманні ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Н.В. Писанець