01.08.2018 Справа № 754/6722/18
Ун. №754/6722/18
Пр. №2-з/756/183/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року до Оболонського районного суду м. Києва ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2018 року передано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме автомобіля Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_4 2006 року випуску, номер шасі/кузов НОМЕР_5.

Також, направлено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В своїй заяві позивач вказує на те, що автомобіль перебуває у одноосібному користуванні відповідача, може потрапити в аварію, втратити свою якість, бути переданий третім особам або взагалі зникнути.

Таким чином, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, прийнятого судом за результатами розгляду позову ОСОБА_1 в даній справі, позивач просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_4 2006 року випуску, номер шасі/кузов НОМЕР_5; заборонити вчинення певних дій в тому числі продаж, передачу в заставу та оренду; зобов'язати відповідача повернути ОСОБА_1 оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Більше того, у відповідності ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

З наданої суду копії технічного паспорту вбачається, що автомобіль Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_4 2006 року випуску, номер шасі/кузов НОМЕР_5 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 під час зареєстрованого шлюбу, з правом користування ОСОБА_2

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

При цьому, зі змісту Цивільного процесуального кодексу Українив бачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Зміст заходів забезпечення та мета їх застосування, полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб, більше того коли мова йде про аналогічне право користування спільною власністю. У порядку забезпечення позову не можна забороняти вчиняти дії, які під час розгляду спору прямо дозволені законом.

Заява позивача про забезпечення позову в частині вимог про зобов'язання відповідача повернути ОСОБА_1 оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу фактично є вирішенням позовних вимог останньої поза межами судового засідання без встановлення обставин та ухвалення рішення по справі, а також суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, ініційоване представником позивача забезпечення підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_4 2006 року випуску, номер шасі/кузов НОМЕР_5, що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1, місце проживання: 02232, АДРЕСА_2, ІПН:НОМЕР_2.

Боржник: ОСОБА_2, місце проживання: 04074 АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_3.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред'явлена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 31 липня 2018 року.

Суддя А.В. Шевчук