МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1 ___________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження №2/521/544/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2017 року ОСОБА_2 звернулась із вищезазначеним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2, яка розташована над її квартирою.

Позивач стверджувала, що 02.02.2017 року з вини відповідача відбулось залиття квартири, належної їй на праві власності.

Наслідком залиття квартири стало пошкодження стелі та стін квартири із відставанням шпалер, розповсюдженням плісняви та грибку.

02.02.2017 року ЖБК «Портовик-Судоремонтник -2» складений акт про залиття квартири.

За експертним висновком вартість ремонтно-відновлювального робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень, спричинених залиттям складає 12 203, 09 грн.

Витрати на проведення експертного дослідження склали 4 340, 95 грн.

Вищевказані кошти позивач просила стягнути на свою користь в відшкодування майнової шкоди.

Окрім того, позивач стверджувала, що їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає у незручностях у нормальному ритмі життя, необхідності втрати часу на проведення експертизи, зверненні до суду, стресі.

Компенсацію моральної шкоди позивач оцінила у 10 000 грн.

Крім задоволення позовних вимог ОСОБА_2 просила присудити з відповідача судові витрати на плату судового збору у в розмірі 640 грн.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала.

В обґрунтування своїх заперечень представник послалась на те, що:

- причина залиття, а відповідно, вина відповідача не встановлена

- первісний акт про залиття від 2.02.2017 року складений за відсутності відповідача у робочий час, спроб провести його у неробочий час позивач не вживала

- на проведення експертного дослідження відповідач не викликалась, її квартира не оглядалась

- кошторис на будівельні роботи, який є додатком № 4 до експертного дослідження суперечить характеру пошкоджень згідно акту залиття, охоплює ремонт приміщень квартири позивача, які за актом про залиття від 2.02.2017 року пошкоджень не мають

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, на які сторони послались в обгрунтування своїх вимог та заперечень суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 (договір купівлі-продажу нерухомого майна №1273 від 04.01.1994 року).

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2017 року за №101717597).

Квартири розташовані одна над одною, що не оспорюється сторонами.

За актом ЖБК «Портовик-Судоремонтник -2» від 02.02.2017 року 28.02.2017 року в квартирі позивача в приміщенні коридору на стелі виявлені ознаки залиття волога полоса по ширині коридору від стін ванної кімнати до несучої стіні, яка розділяє квартири №№ 56 та 55.

Причина залиття актом не встановлена.

Як показала допитана в процесі розгляду свідок ОСОБА_4 (на час складання акту залиття - голова ЖБК) акт складався за участю позивача, її, двох сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6 в день, в робочий час, на телефонні дзвінки відповідач не відповідала, квартира її була зачиненою, почувся лай собаки. Свідок не показала суду, що відповідач під час складання акту фізично була в квартирі, знала мету комісії ЖБК та умисно ухилилась від складання акту. Спроб скласти акт про залиття в неробочий час комісією не вживалось.

За заявою ОСОБА_2 від 03.03.2017 року ОНДІСЕ МЮУ проведено будівельно- технічне експертне дослідження квартири позивача.

Питаннями порушеним на нього були : причина залиття, фіксація пошкоджень, вартість ремонтних робіт.

Як вбачається із тексту дослідження від 17.10.2017 року №17-876 про доступ до обєкта дослідження була повідомлена тільки позивач, оглядалась тільки її квартира, врахований акт залиття від 2.02.2017 року, причина залиття не встановлена, вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень в приміщеннях квартири (хоча пошкоджений за актом тільки коридор), спричинених залиттям складає 12 203, 09 грн.

При розгляді справи суд погоджується із доводами відповідача, що кошторис на будівельні роботи, який є додатком № 4 до експертного дослідження суперечить характеру пошкоджень згідно акту залиття, охоплює ремонт і інших приміщень квартири позивача, які за актом про залиття від 2.02.2017 року пошкоджень не мають.

Вказані обставини визнані і позивачем в процесі розгляду справи.

Окрім того відповідач просив суд врахувати вимоги до порядку та форми складання акту про залиття, зокрема, розяснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України у ОСОБА_4 від 29.12.2009 р. №12/20-11-1975, відповідно до якого п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 передбачає, що у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму акта. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обовязковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, імя, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, імя, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд України, зокрема, постанова у справі № 6-2125цс16 від 23.07.2017 року , в якій суд вказав, що суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири, не зясували причини залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністюособистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

В процесі розгляду справи судом позивачу в ухвалі про відкриття провадження у справі та в судових засіданнях були розяснені права та обовязки щодо надання доказів, зокрема, право на призначення судової експертизи для встановлення причини залиття, вартості ремонтно-відновлювальних робіт відповідно до характеру пошкоджень, встановлених актом залиття від 02.02.2017 року (з урахуванням, що ремонт після залиття позивачем не проводився), по справі оголошувалась перерва для зясування процесуальної позиції позивача з цього питання.

Позивач, як і її представник, який є адвокатом, від вказаної процесуальної дії категорично відмовились, що відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України виключає надання такого докази в апеляційній інстанції.

Так, при вирішенні спору суд враховує, що відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих учасниками справи або забезпечених судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Принципами судового доказування є обов'язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню, за винятком тих, які не підлягають доказуванню в силу закону); належність доказів; допустимість доказів; їх достовірність та достатність, строки їх подання, оцінка доказів судом у їх сукупності та взаємному звязку (Глава 5 Розділу І ЦПК України).

Позивач повинен довести факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Вищевикладені обставини виключають задоволення позову ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди як не доведеного позивачем в процесі розгляду цивільної справи.

Оскільки позовні вимоги майнового та немайнового характеру є взаємоповязаними, підстави для відшкодування моральної шкоди та стягненні з відповідача судових витрат також відсутні.

Керуючись Главою 6 Розділу 3 ЦПК України, ст.ст. 352, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354, 355 ЦПК України:

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 09.08.2018 року