Ухвала

04 липня 2018 року

м. Київ

справа № 207/2139/16-ц

провадження № 61-7381ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від

22 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків до 04 червня 2018 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали для звернення до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, зазначення підстав для поновлення такого строку та надання доказів для їх підтвердження, а також зазначення учасників справи, їх місце знаходження чи місце проживання, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій та сплати судового збору, або зазначення підстав звільнення від його сплати.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків.

У заяві ОСОБА_1 просить поновити їй строк на касаційне оскарження проте не зазначає будь-яких підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.

Також, просила звільнити її від сплати судового збору у зв'язку з тим, що вона отримує пенсію у розмірі 1 619 грн 00 коп., який не є достатнім для сплати судового збору.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження звільнення її від сплати судового збору, клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, заявник не усунула недоліки щодо не зазначення учасників справи, їх місце знаходження чи місце проживання, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій.

Відповідно до вимог частини другої та третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки, недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 07 травня 2018 року ОСОБА_1 не усунула, касаційну скаргу слід визнати неподаною та повернути заявникові.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2017 року визнати неподаною та повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик