РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 643/9076/17
Провадження № 2/643/849/18

23.07.2018 р. м.Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» про встановлення ступеню вини учасників дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд встановити ступінь вини учасників дорожньо-транспортної пригоди від 19.05.2016 року у співвідношенні 75% вини у діях водія ОСОБА_5 та 25 % вини у діях водія ОСОБА_4, визнати суму матеріальних збитків завданих позивачу у результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 43 012 грн. 50 коп., стягнути з ПАТ страхова компанія «Галицька» на користь позивача майнову шкоду у розмірі 43 012,50 грн., стягнути з ПАТ страхова компанія «Галицька» на користь позивача матеріальні збитки у розмірі 100 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19.05.2016 року о 08 год. 20 хв. в м. Харкові на перехресті вул. Весніна та вул. Пушкінська між автомобілем марки «SKODA FABIA», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем «MERCEDES BENZ SPRINTER», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 сталося зіткнення. В результаті ДТП завдані матеріальні збитки, оскільки були пошкоджені транспортні засоби.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 20 січня 2017 року вина водіїв визнана обопільною. Провадження у справі було закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Постановою апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2017 року зазначена постанова змінена, виключено з резолютивної частини вказівку про визнання винними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в іншій частині постанова Київського районного суду м.Харкова залишена без змін.
Позивач вважає, що її вина та вина відповідача не може бути рівною, оскільки порушення ПДР України, допущене відповідачем. є більш грубим. Внаслідок дій відповідача позивач опинилася в аварійній ситуації.
Відповідач під час вчинення ДТП керував транспортним засобом, щодо якого цивільно-правова відповідальність була застрахована ПАТ страхова компанія Галицька" згідно полісу АЕ № 5270959, який діяв до 15 жовтня 2016 року, ліміт відповідальності страховика за полісом становить 50 000 гривень.
Тому, на думку позивача з вищевказаної страхової компанії на користь позивача повинні бути стягнуті понесені позивачем матеріалі збитки.
Позивач вчасно звернулась до страхової компанії з повідомленням про страховий випадок та надала передбачені законом документи для отримання страхового відшкодування.
Проте страхова компанія не знайшла підстав для виплати страхового відшкодування у зв'язку зі шкодою, що заподіяна при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, оскільки (як було повідомлено в телефонній розмові) не встановлена ступінь вини відповідача ОСОБА_5 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, страховик, отримавши документи необхідні для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування, всупереч ст.ст. 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на момент настання страхового випадку, таке рішення не прийняв і виплати в місячний термін не здійснив.
Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали, просили її задовольнити у повному обсязі та надали пояснення відповідно до позову.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Суд, заслухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 19.05.2016 року о 08 год. 20 хв. в м. Харкові на перехресті вул. Весніна та вул. Пушкінська між автомобілем марки «SKODA FABIA», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем «MERCEDES BENZ SPRINTER», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 сталося зіткнення. В результаті ДТП були пошкоджені транспортні засоби.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 20 січня 2017 року вина водіїв визнана обопільною. Провадження у справі було закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Постановою апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2017 року зазначена постанова змінена, виключено з резолютивної частини вказівку про визнання винними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в іншій частині постанова Київського районного суду м.Харкова залишена без змін.
Із наданих суду доказів, а саме, протоколів про адміністративне правопорушення, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, висновку експерта від 31.10.2016 р. вбачається, що своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, якими передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. ОСОБА_4 порушила вимоги п.16.6 Правил дорожнього руху, якими передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Внаслідок порушення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 встановлених правил дорожнього руху, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобілі учасників ДТП.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України.
Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що ступінь вини обох водіїв є рівнозначною, і слід встановити її у співвідношенні 50 відсотків.
Згідно наданих доказів, а саме, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля НОМЕР_3 є ОСОБА_4.
Відповідальність власника транспортного засобу «MERCEDES BENZ SPRINTER», державний номер НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ СК «Галицька» згідно страхового полісу № АЕ/5270959 від 16.10.2015 р., яким встановлено ліміт відповідальності страховика у розмірі 50 000 грн.
Позивач вчасно звернулась до страхової компанії з повідомленням про страховий випадок та надала передбачені законом документи для отримання страхового відшкодування, що визнається відповідачем ПрАТ СК «Галицька», і з урахуванням положень ст. 82 ЦПК України дана обставина доказуванню не підлягає.
Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого
Відповідно до ст. 22 даного закону у разі настання страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
У відповідності до ст. 33 даного закону уразі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування(регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний:
невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Відповідно до ст.34 даного закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Відповідно до ст. 31 даного закону розмір шкоди, повязаної з пошкодженням чи фізичним знищенням матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акту чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.
Така оцінка ПрАТ СК «Галицька» проведена і шкода визначена Звітом № 654 від 29.09.2017 р. з визначенням вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин, що відображає вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу SKODA FABIA, становить 36 434 грн. 06 коп.
Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Таким чином, розмір оціненої шкоди слід зменшити на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (ПДВ), і розмір матеріального збитку без урахування ПДВ складає 33 856,59 грн.
Згідно страхового полісу № АЕ/5270959 від 16.10.2015 р. франшиза, яка є частиною збитків, що не відшкодовується, визначена у розмірі 1000 грн.
Таким чином, сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ СК «Галицька» на користь позивача становить 15 928 грн. 30 коп. ( 33 856,59 грн x 50% - 1 000 грн.) і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню
Крім того, з ПрАТ СК «Галицька» на користь позивача слід стягнути на відшкодування матеріальних збитків суму затрат, які вона понесла в звязку з зверненням до відповідача за відшкодуванням шкоди, а саме, 23 грн. вартість листування із ПрАТ СК «Галицька» та 63 грн. вартість витрат за отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.
Докази позивача на підтвердження того, що вона понесла витрати на відновлювальний ремонт у сумі 57 350 грн., а саме: акт виконаних робіт № 3 від 26.07.2016 р., акт виконаних робіт № ЧПР 0000034 від 26.07.2016 р., які видані ФОП ОСОБА_6, акт виконаних робіт № MS-0002743 від 17.08.2016 р., виданий MS GROUP, суд не вважає доказами, з яких можливо з достовірністю встановити суму завданого позивачу матеріального збитку, так як, з даних документів не можливо встановити, що позивач внесла зазначені кошти за виконані роботи, бо жодного чеку на підтвердження внесення сум суду не надано, а крім того, неможливо з даних документів встановити, що саме ті пошкодження, які мали місце після ДТП, були предметом виконаних робіт.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволеню.
Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Встановити ступінь вини учасників дорожньо-транспортної пригоди від 19.05.2016 року у співвідношенні 50% вини у діях водія ОСОБА_5 та 50 % вини у діях водія ОСОБА_4.
Визнати суму матеріальних збитків завданих позивачу ОСОБА_4 у результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 15 928 грн. 30 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 15 928 грн. (п'ятнадцять тисяч девятсот двадцять вісім) гривень 30 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки у розмірі 100 (сто) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок., тобто по 320 грн. з кожного.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя: Я.М.Горбунова