Справа № 182/4894/18
Провадження № 2/0182/2726/2018
У Х В А Л А

Іменем України

03.08.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "№88" про незаконне звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСББ "№88", про незаконне звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Відповідно до ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року, позивачу було надано строк для усунення недоліків, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог чинного законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Відповідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Законом України від 03 жовтня 2017 №2147-VІІІ внесені зміни до ЗУ «Про судовий збір». За змістом ст.5 ЗУ «Про судовий збір», в редакції від 03 жовтня 2017 року, чинній на дату подання позовної заяви, не передбачено звільнення від сплати судового збору позивача у справах, що виникають із трудових правовідносин, зокрема про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку.

Як видно з обсягу заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, вона, дійсно, звільнена від сплати судового збору щодо: визнання наказу ОСББ "№88" 07 червня 2018 року про її звільнення з посади керівника ОСББ "№88" незаконним, поновлення її на посаді керівника ОСББ "№88", стягнення з ОСББ "№88" невиплаченої заробітної плати в розмірі 292 грн.68 коп., стягнення з ОСББ "№88" на її користь суми в розмірі 1000 грн. 00 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте, крім вищевказаних позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд:

- визнати неправомочними та незаконними позачергові загальні збори ОСББ "№88", оформлені протоколом позачергових загальних зборів від 02 червня 2018 року;

- стягнути з ОСББ "№88" на її користь суму в розмірі 585 грн.36 коп. за невиплачені відпустки за період з 01 травня 2018 року по 14 червня 2018 року;

- стягнути з ОСББ "№88" на її користь суму в розмірі 2195 грн.10 коп. - невиплачену компенсацію за невикористані відпустки за період з 01 серпня 2013 року по 30 квітня 2017 року, та за травень 2018 року;

- стягнути з ОСББ "№88" на її користь суму в розмірі 1000 грн. 00 коп. середнього заробітку за час не проведення повного розрахунку.

Тобто, за розгляд даних вимог ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем заявлено чотири вимоги, як немайнового, так і майнового характеру, судовий збір в даному випадку повинен складати 2 819 грн. 20 коп., у відповідності до визначених ставок судового збору в ЗУ "Про судовий збір".

Також, відповідно до ч.1,2 ст.83, ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов"язана була додати до позовної заяви всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За нормами ч.5 ст.95 цього Кодексу, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи письмового оригіналу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У відповідності до ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів з обґрунтуванням неможливості подання таких доказів, з зазначенням про вжиття заходів для отримання цих доказів, причини неможливості отримання цих доказів самостійно.

Однак, як вбачається з позовної заяви та викладених позовних вимог, ОСОБА_1, в порушення ст.84 ЦПК України, просила суд витребувати з ОСББ "№88" наказ про прийняття на роботу ОСОБА_2, а також витребувати довідку про нараховані та отримані нею доходи за весь час роботи на посаді керівника ОСББ "№88" та нараховані (виплачені) суми при звільнені, хоча перешкод для отримання довідок про роботу та заробітну плату, відповідно до вимог ст.49 КЗпП України, позивач не має.

Таким чином, позивачу необхідно було подати суду окремо клопотання про витребування доказів з дотриманням вимог ч.2 ст. 84 ЦПК України.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року супровідним листом від 17 липня 2018 року було направлено ОСОБА_1 за адресою місця її проживання, однак конверт до суду повернувся 26 липня 2018 року, з відміткою "За строками зберігання".

30 липня 2018 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява на виконання ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року, згідно якого позивач зазначила, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" вона звільнена від сплати судового збору, оскільки під час розгляду у всіх судових інстанціях від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому, посилається на ст.1 ЗУ "Про оплату праці", відповідно до якого вказує, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Також, ОСОБА_1 посилається на ст.2 ЗУ "Про оплату праці", якою передбачено структуру заробітної плати, а саме: основну заробітну плату, додаткову заробітну плату, доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні витати, передбачені чинним законодавством. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

А тому, ОСОБА_1 вважає, що заявлені нею позовні вимоги стосовно стягнення заробітної плати, яка складається з основної заробітної виплати та додаткової заробітної плати: компенсацій, передбачених КЗУпП та ЗУ «Про відпустки», відносяться до заробітної плати, і тому вона не повинна сплачувати судовий збір.

Також, вказує на те, що позовна вимога щодо визнання неправомочними та незаконними позачергових загальних зборів Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «№88», оформлених Протоколом позачергових загальних зборів від 02 червня 2018 року», дійсно, є дискусійною, оскільки рішення містить формулювання «Звільнити ОСОБА_1В.», але з метою уникнення затягування судового розгляду справи по суті вважає за необхідне змінити позовні вимоги та викласти їх в наступній редакції:

- визнати незаконним звільнення ОСОБА_1 з посади керівника ОСББ «№88»;

- визнати незаконним наказ ОСББ «№88» б/н від 07 червня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника з 07 червня 2018 року;

-поновити ОСОБА_1 на посаді керівника ОСББ «№88» з моменту її звільнення (відсторонення);

- стягнути з ОСББ «№88» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в розмірі 292,68 грн.;

- стягнути з ОСББ «№88» на користь ОСОБА_1 невиплачені відпускні за період з 21 травня 2018 року по 14 червня 2018 року в сумі 585,36 грн.;

- стягнути з ОСББ «№88» на користь ОСОБА_1 невиплачену компенсацію за не використані відпустки за період з 01 серпня 2013 року по 30 квітня 2017 року та за травень 2018 року в розмірі 2195,10 грн.;

- стягнути з ОСББ «№88» на користь ОСОБА_1 1000,00 грн. середнього заробітку заробітної плати за час непроведення повного розрахунку;

- стягнути з ОСББ «№88» на користь ОСОБА_1 1000,00 грн. середнього заробітку заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Суддя, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та подані 30 липня 2018 року уточнення на виконання ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року, приходить до наступного.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, що обґрунтовується наступним.

Згідно ст.1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 вищевказаного Закону, до структури заробітної плати входять:

- основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу, відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Системне тлумачення вищевказаних статей Закону України "Про оплату праці" дозволяє дійти висновку про те, що додатковою заробітною платою можуть вважатися не будь-які гарантійні і компенсаційні виплати, а лише ті гарантійні і компенсаційні виплати, які роботодавець виплачує працівникові, у зв'язку із виконуваною ним роботою за трудовим договором.

Разом з тим, із змісту ст.117 КЗпП України вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв'язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки у зв'язку із звільненням працівника та непроведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов'язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

В постанові від 29 січня 2014 року по справі № 6-144ц13 Верховний Суд України також дійшов висновку про те, що непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені ст.116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, а саме: виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Аналогічна судова практика щодо необхідності сплати судового збору за вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні міститься в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2017 року по справі № 276/759/16, від 14 червня 2017 року по справі № 569/6583/16 тощо.

Тобто, за подання даного позову та з урахуванням уточнень на виконання ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року, ОСОБА_1 повинна була сплатити судовий збір в розмірі 2 114 грн.40 коп. за вимоги щодо стягнення невиплачених відпускних за період з 21 травня 2018 року по 14 червня 2018 року в сумі - 585,36 грн.; не виплачену компенсацію за не використані відпустки за період з 01 серпня 2013 року по 30 квітня 2017 року та за травень 2018 року в розмірі 2195,10 грн.; середнього заробітку заробітної плати за час непроведення повного розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, враховуючи те, що позивач в установлений строк, передбачені ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року не усунула, суддя у відповідності до ст.185 ЦПК України, вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України,суддя -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "№88" про незаконне звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз"яснити позивачу, що згідно з ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3