Ухвала

23 липня 2018 року

місто Київ

справа № 766/12093/17

провадження № 61-39860ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 19 червня 2018 року у цивільній справі за позовом Херсонської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Живцової Надії Миколаївни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Відділ державної реєстрації речових прав та їх обтяжень Херсонської міської ради, Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом виселення та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02 липня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

І. У касаційній скарзі заявник просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на майновий стан сторони.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу

позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою позову майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання юридичною особою позову немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд врахував, що Херсонська міська рада пред'явила вимогу майнового характеру, ціна якої відповідно до наданої копії договору купівлі-продажу нерухомого майна становить 60 900,00 грн, та дві вимоги немайнового характеру, ставка судового збору під час подання позову немайнового характеру складала 640, 00 грн. Заявник оскаржує судові рішення повністю, а тому належний до сплати судовий збір становить 8 227, 00 грн.

До касаційної скарги додано довідку ОР 97 БАНК 10021/1, у якій зазначено розмір доходу заявника у період з січня 2018 року до червня 2018 року.

Зважаючи на наведене, Верховний Суд позбавлений можливості встановити, чи перевищує розмір судового збору за подання касаційної скарги 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Для вирішення клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору заявнику необхідно надати відомості щодо розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

ІІ. Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявник всупереч правилу пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України не додала копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

За правилами частини першої статті 391 ЦПК України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції. Втім, заявником всупереч цього правила касаційну скаргу адресовано до Верховного Суду України.

З огляду на невідповідність поданої скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, враховуючи, що провадження за зазначеною скаргою не було відкрито, до цієї скарги мають бути застосовані правила статті 393 ЦПК України щодо повноважень суду залишати скаргу без руху.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 382, 393 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 19 червня 2018 року у цивільній справі за позовом Херсонської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Живцової Надії Миколаївни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Відділ державної реєстрації речових прав та їх обтяжень Херсонської міської ради, Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом виселення та зняття з реєстрації, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 23 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний