РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/13686/17

пр. № 2/759/2180/18

09 липня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов'язання,

встановив:

ОСОБА_2 заявив позов про стягнення з ОСОБА_3 466591,02 грн. інфляційних втрат та 44635,73 грн. трьох процентів річних, за прострочення виконання грошового зобов'язання з повернення авансу відповідно до попереднього договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 18.04.2008 року, за період з 07.08.2014р. по 06.08.2017р.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 13.09.2017р.

На забезпечення позову суддею накладено арешт на належну відповідачу 2/21 частку житлового будинку АДРЕСА_1, про що 08.12.2017р. постановлено відповідну ухвалу.

Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві та поясненнях на заперечення до позову.

Відповідач подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку зі станом здоров'я, проте будь-яких доказів на підтвердження цих обставин не надав, а тому з урахуванням думки представника позивача, наявності письмових заперечень до позову, та позиції відповідача по суті спору, що висловлена ним в підготовчому судовому засіданні, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_3 є власником на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що посвідчений 28.09.2008 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Основенко Л.М. за реєстровим №4-2145.

18 квітня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений і нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу 4/21 частини жилого будинку АДРЕСА_1 із самочинним будівництвом (добудовою). Укласти основний договір сторони погодили до 15 серпня 2008 року.

Згідно з п. 5.1 цього договору, ОСОБА_2 в день підписання договору сплатив, а ОСОБА_3 отримав суму авансу в розмірі 495500 грн. Підписанням цього договору продавець визнав отримання зазначеної суми авансу.

За п. 5.3 цього Договору, у випадку відмови продавця від виконання цього договору він зобов'язується повернути покупцеві подвійну суму авансу протягом 30 днів з дати встановленої п. 6.1 договору.

Основний договір купівлі-продажу частини будинку в обумовлений сторонами термін не був укладений, відповідач отриману суму авансу позивачу не повернув.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05.04.2012р. позов ОСОБА_2 задоволено частково і ухвалено до стягнення його користь з ОСОБА_3 495500 грн. авансу за попереднім договором від 18 квітня 2008 року, 1700 грн. державного мита, та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді першої інстанції.

Рішення набуло законної сили в день його ухвалення та 01.09.2016р. звернуте до примусового виконання через Святошинський РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві.

26.07.2017 року боржником виконано рішення суду, кошти за рішенням зараховані на депозитний рахунок відділу ДВС.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Останньою нормою визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин та вимог закону, суд погоджується з позивачем, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми авансу за попереднім договором купівлі-продажу частини будинку від 18 квітня 2008 року, за три роки до погашення боргу, тобто в межах строку позовної давності, а саме 466591 грн. 02 коп. інфляційних втрат та 44635 грн. 73 коп. трьох відсотків річних, відповідно до розрахунків здійснених позивачем та визнаних судом правильними.

Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст. 625 ч. 2 ЦК України.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач відмовився прийняти належне виконання зобов'язання, як таке, що не знайшло свого підтвердження доказами. В даному випадку доказами належного виконанням зобов'язання могли б бути платіжний документ про перерахування боргу на рахунок позивача, розписка позивача про отримання коштів, платіжний документ про зарахування суми боргу на депозит нотаріуса, або платіжний документ про зарахування коштів за рішенням суду на депозит відділу ДВС. Тому, судом і визнано, що зобов'язання за договором виконано саме в день перерахування ним коштів на депозит відділу ДВС. В супереч твердженню відповідача, у виконавчому листі є достатньо даних про особу стягувача. Той факт, що виконавче провадження відкрите тільки 01.09.2016 року, вказує лише на те, що стягувач скористався своїм правом на примусове виконання рішення суду, і тільки. Суд наголошує, що в даному випадку зобов'язання виникло не з рішення суду, а безпосередньо на підставі договору.

Перебування відповідача на військовій службі, участь в антитерористичній операції, наявність статусу учасника бойових дій, наявність інвалідності, відсутність коштів у відповідача, тощо не припиняють зобов'язань за договором і не можуть слугувати підставою для визнання зобов'язання непростроченим, або підставою для зменшення обсягу відповідальності боржника.

Доводи відповідача про те, що попередній договір купівлі-продажу частини будинку від 18 квітня 2008 року не виконаний з вини позивача були предметом розгляду Апеляційного суду м. Києва і їм надана належна оцінка в рішенні цього суду від 05.04.2012р.

Інших обставин в обґрунтування позиції відповідача щодо спору його письмові заперечення не містять, доказів, що ставили б під сумнів рішення у справі в судовому засіданні не здобуто.

Оскільки позов задоволено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені останнім на розгляд справи, а саме судовий збір в сумі 5112 грн. 28 коп.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 258, 258, 265, 268, 281, 282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та 3 відсотків річних за прострочення виконання зобов'язання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2) 466 591 грн. 02 коп. інфляційних втрат та 44 635 грн. 73 коп. трьох відсотків річних, що нараховані на заборгованість за попереднім договором купівлі-продажу частини жилого будинку від 18.04.2008 року, і 5112 грн. 28 коп., а всього стягнути 516339 (п'ятсот шістнадцять тисяч триста тридцять дев'ять) грн. 75 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 16.07.2018р.

Головуючий М.Ф. Сенько