АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/16703/17

Провадження № 22-ц/787/692/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання - Шептицька С. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и в :

В провадженні Апеляційного суду Рівненської області перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

05 травня 2018 року на адресу суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову. На її обґрунтування зазначено, що позивачка по справі померла, а тому у разі задоволення апеляційної скарги та задоволення позову про розірвання договору довічного утримання, на спірну квартиру відкриється спадщина за законом. Оскільки дана спірна квартира перебуває у власності набувача за договором довічного утримання - відповідача ОСОБА_2, то після смерті відчужувача ОСОБА_1 з'являється можливість безперешкодно відчужити квартиру на користь третіх осіб з метою унеможливити виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позову. З наведених міркувань просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити вчинення дій, пов'язаних із державною реєстрацією прав на квартиру.

Заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Проте стороною позивача не наведено належних доводів та обставин, які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду.

Покликання заявника на можливість відчуження спірного помешкання відповідачкою на користь третіх осіб у зв'язку із смертю позивачки не підтверджена жодними доказами та має характер припущення.

Відповідно до статті 745 Кодексу, договір довічного утримання укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації. Право власності на майно, передане по договору довічного утримання, виходячи з визначення поняття цього договору та, враховуючи встановлену законодавством форму, виникає з моменту нотаріального посвідчення договору, а якщо договір підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації.

З огляду на те, що власником спірного майна на даний час є відповідачка - ОСОБА_2, накладення арешту на це майно порушуватиме її охоронювані законом та конституційно гарантовані права власника.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони вчинення дій, пов'язаних із державною реєстрацією прав на квартиру.

Керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Хилевич С. В.

підпис Шимків С. С.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н. М.