Ухвала

Іменем України

02 серпня 2018 року

м. Київ

справа №686/19722/14-ц

провадження №61-37885ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., ЧернякЮ. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року у справі позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») звернулося з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року у складі судді Салоїд Н.М. позов ПАТ «Фідобанк» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 494 227, 06 доларів США, що еквівалентно 6 230 599,95 грн, та пеню у розмірі 546 812,01 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Указане судове рішення сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалось.

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із заявою про зняття арешту з майна, що був накладений на садовий будинок АДРЕСА_1 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 вересня 2016 року у складі судді Демінської А. А. скасовано заходи забезпечення позову у вигляді арешту, накладеного на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 площею 0,0296 га , та садовий будинок № АДРЕСА_1, накладені ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2014 року у справі за позовом

ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2016 року у складі судді Салоїд Н. М. заяву ОСОБА_4 повернуто для подання ним апеляційної скарги на указане судове рішення, оскільки таку заяву може подати лише відповідач.

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 подав до Апеляційного суду Хмельницької області апеляційну скаргу про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 грудня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 лютого 2017 року у складі судді Корніюк А. П. апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

Закриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд виходив з того, що предметом позову є вимоги ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а суд першої інстанції не вирішував питання про права та обов'язки ОСОБА_4, тому, він не відноситься до осіб, які мають право оскаржити в апеляційному порядку судове рішення.

Указана ухвала апеляційного суду в касаційному порядку не оскаржувалась.

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2018 року у складі судді Салоїд Н. М. у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

ОСОБА_4 повторно подав апеляційну скаргу на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року, посилаючись на те, що, що садовий будинок №98д по вул. Фонтанська дорога у м. Одесі, та земельна ділянка за указаною адресою належать йому на праві власності. Зазначав, що суд першої інстанції повно та всебічно не з'ясував всіх обставин, які безпосередньо стосуються його, а саме не з'ясував наявності отримання ОСОБА_5 кредиту та не дослідив матеріалів кредитної справи.

У червні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 28 лютого 2017 року; ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року за заявою ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме запропоновано роз'єднати касаційну скаргу відповідно до стадій перегляду судових рішень, оскільки у касаційній скарзі заявник об'єднав дві стадії перегляду судових рішень: 1) касаційний перегляд судових рішень (глава 2 розділу V ЦПК України) і 2) касаційна скарга на судові рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами (глава 3 розділу VЦПК України), що є неможливим, оскільки передбачає різні процесуальні режими розгляду таких скарг, різні строки оскарження; вірно зазначити найменування суду, до якого подається скарга;направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу (у новій редакції) та надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 05 липня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та справу направити на новий судовий розгляд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

ОСОБА_4, повторно подавши аналогічну апеляційну скаргу, достовірно знав про процесуальне рішення суду апеляційної інстанції з аналогічних питань, які є тотожними за своїм змістом з наведеними у поданій повторно апеляційній скарзі.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, вірно виходив із того, що ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 28 лютого 2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Фідобакн» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито. У касаційному порядку указане судове рішення не оскаржувалося, а повторне оскарження одного і того ж рішення однієї і тієї особою не допускається.

Пунктом першим частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Однак, апеляційним судом, вірно встановлено, що заочним рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року, яке вдруге оскаржує ОСОБА_4, не вирішувалось питання про його права та обов'язки.

Згідно із статтею 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина друга статті 256 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини п'ятої статті 370 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Доводи касаційної скарги, що апеляційним судом не було здійснено належної оцінки фактів, а оскаржувана ухвала апеляційного суду є незаконною, є безпідставними оскільки судом обґрунтовано, повно та всебічно досліджено обставини справи.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на ухвалу апеляційного суду, яким вирішено процесуальне питання, є необґрунтованою. Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк