Справа № 523/9006/18
Провадження №2-о/523/346/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2018 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Міграційна служба Суворовського району ДМС в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вищевказана заява, підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме заявником не сплачено судовий збір, а саме до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та копії письмових доказів не завірені заявником або його представником.

Судовий збір заявником зовсім не сплачено. Заявник просить відстрочити сплату судового збору. Однак будь-яких документів в підтвердження свого тяжкого матеріального становища, які дають підстави для відстрочення сплати судового збору суду не надала, а навпаки вказує, що вона є пенсіонером та отримує пенсію, а тому може сплатити судовий збір.

Також суд враховує, що розмір 352,40 грн є мінімальним навіть за вимоги немайнового характеру. В листі ВССУ від 27.09.2012 року» Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" вказано, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Враховуючи наведене, при застосуванні у судовій практиці згаданого Закону та норм ЦПК, що стосуються сплати судового збору, суди повинні дотримуватись прецедентної практики Європейського суду з прав людини

Тому, враховуючи вимоги ст. 136 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити заявнику в задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 1 листопада 2011 року (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закну України "Про Державний бюджет на 2018 рік" станом на 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка для сплати судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352,40 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України заявник, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням заяви.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючий зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви без руху, у зв'язку з чим позивачу слід усунути недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі.

Керуючись ст. 175, 176, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити заявнику в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Міграційна служба Суворовського району ДМС в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: