АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2319/18 Справа № 178/1770/17 Головуючий у 1 й інстанції - Цаберябий Б. М. Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участю секретаря - Гречишникової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2017 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відділу у Криничанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» в особі Державного реєстратора Негрієнка С. Ф., треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання протиправними та скасування рішень.

З такою ухвалою не погодились позивачі, подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просили її скасувати, а справу направити до Криничанського районного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим апеляційна скарга підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з позовною заявою, позивач просив:

- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, здійснену Відділом у Криничанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 03.08.2017 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 03.07.2017 року, виконаного ТОВ «Геоленд 2000»;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 07.09.2017 року № 4-5363/15-17-СГ, а також скасувати реєстрацію права власності, здійснену на підставі виданого наказу;

-визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, здійснену Відділом у Криничанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 03.08.2017 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 03.07.2017 року, виконаного ТОВ «Геоленд 2000»;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 06.09.2017 року № 4-5363/15-17-СГ, а також скасувати реєстрацію права власності, здійснену на підставі виданого наказу;

-визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3, здійснену Відділом у Криничанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 03.08.2017 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 03.07.2017 року, виконаного ТОВ «Геоленд 2000»;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 06.09.2017 року № 4-5363/15-17-СГ, а також скасувати реєстрацію права власності, здійснену на підставі виданого наказу.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України, в редакції, чинній на день подання позовної заяви, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а друге - суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у редакції від 03 жовтня 2017 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, одним з учасників адміністративного спору є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

В пункті 1 частини першої статті 4 КАС України надано визначення публічно-правового спору як спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 5 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративне судочинство визначено як діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення справ у порядку, установленому цим законом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, зазначив, що позивачі оскаржують дії суб'єктів владних повноважень, а тому дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки, під час вирішення питання щодо компетенції суду, місцевий суд не врахував характер правовідносин, з яких виник спір, і кінцеву мету пред'явлення позову.

Між сторонами виник складний і комплексний із правової точки зору земельний спір.

Звертаючись з позовною заявою, позивачі зазначили, що з метою подальшої реалізації права на отримання земельної ділянки відповідного цільового призначення, вони звернулись у червні 2017 року до проектної організації задля підготовки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Вказували, що у подальшому, у серпні 2017 року, після звернення до Відділу у Криничанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, їм стало відомо, що земельні ділянка, на яку ними розроблялися проекти землеустрою, вже зареєстрована в Державному земельному кадастрі за іншими особами.

Тобто захист цивільного приватного права є домінуючим у вказаному спорі, на відповідні норми земельного кодексу і посилались позивачі у позовній заяві.

Таким чином, у позивачів виникли відповідні цивільні права, які підлягають судовому захисту в порядку цивільного судочинства. У цьому випадку виник спір про право, а не спір між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, а тому цей спір не є публічно-правовим і належить до цивільної юрисдикції.

Отже, саме суть правовідносин (зміст та характер спору) є вирішальною під час віднесення справи до цивільної чи адміністративної юрисдикції, а не суб'єктний склад та участь суб'єкта владних повноважень, який сам по собі не визначає спір як публічно-правовий і не відносить до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за його участю.

До того ж, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового права та інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Оскільки місцевий суд не звернув уваги на те, що спір, за вирішенням якого до суду звернулися позивачі, не стосується захисту прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, прийняті відповідачами накази повністю вичерпують свою дію після реалізації, то подальше їх оскарження має вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, ухвала Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2017 року підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд Криничанському районному суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 367, 380, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2017 року - скасувати, справу направити на розгляд Криничанському районному суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 03 серпня 2018 року.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко