Справа № 449/1284/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2018 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

судді Гуняк О.Я.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перемишляни об'єднану

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Вовківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області про вселення в житловий будинок та за позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: орган опіки та піклування Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області про виселення із житлового будинку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулися із позовом до ОСОБА_3, третя особа: Вовківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області про вселення в житловий будинок

В обґрунтування позову покликаються на те, що навесні 2014 року до неї та її чоловіка - ОСОБА_5 звернувся дядько - ОСОБА_8 із проханням про переїзд її сім'ї в його житловий будинок на постійне місце проживання, що в с. Вовків Перемишлянського району Львівської області. Оскільки, він не спроможний поратися по господарству, потребує сторонньої допомоги. Зазначила, що на той час ОСОБА_8 не підтримував жодних родинних зв'язків із своїм братом ОСОБА_3. Покликається на те, що в квітні 2014 року її сім'я переїхала проживати у житловий будинок - ОСОБА_8, де і досі проживає. Під час спільного проживання жодних нарікань з боку ОСОБА_8 не було, вони порались по господарству, обробляли земельну ділянку. В ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Звертає увагу суду на те, що досі проживають у спірному житловому будинку, порядкують по господарству, оплачують комунальні послуги, проводять косметичний ремонт при потребі. Вважає, що має право на вселення в даний будинок, оскільки такий не приватизовано, покликаючись на вимоги ст.ст. 9,10,65,72,109 ЖК України.

В судовому засіданні - ОСОБА_2 позов підтримала, просила такий задовольнити, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про виселення відмовити. Пояснила, що з червня 2018року вона та її сім'я не проживає у спірному житловому будинку, що в с. Вовків Перемишлянського району. Однак, в будинку залишились деякі речі і вона має ключі від такого. Звертає увагу суду на те, що у її сім'ї немає де проживати, оскільки за її зареєстрованим місце проживання будинок її батьків, що в с. Кореличі не придатний. Її неповнолітні діти зареєстровані в с. Осталовичі Перемишлянського району, за місцем реєстрації її чоловіка, однак у даному житлі неможливо проживати. На даний час їй дозволили проживати в житловому будинку, що в с. Брикун Перемишлянського району, однак такий потребує капітального ремонту.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: орган опіки та піклування Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області про виселення із житлового будинку.

В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8, рідний брат ОСОБА_3. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 26.06.2017року позов ОСОБА_3 задоволено. Встановлено нікчемність заповіту ОСОБА_8 вчинено на користь ОСОБА_5 та посвідченого 14.11.2014року сільським головою Вовківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області Натурою І.В., зареєстрований в реєстрі за №16. Зазначила, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.04.2018 року за №120768006 житловий будинок, загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 35,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_3. ОСОБА_3 звертався до Перемишлянського відділення поліції ГУ НП у Львівській області із заявою про незаконне проживання сім'ї ОСОБА_5 у будинку. Звертає увагу суду на те, що позивач за зустрічним позовом не може розпоряджатися своїм майном. Позивачка за первісним позовом разом із сім'єю допустила велику кількість заборгованості за комунальними платежами, постійно руйнується будинок, такий знаходиться у жахливому стані. В обґрунтування позову покликається на вимоги ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150,116,317,319,321,391 ЦК України.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили такий задовольнити.

ОСОБА_3 пояснив, що є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, однак не має можливості користуватися своєю власністю, оскільки відсутній доступу до такого.

В судове засідання не з'явились відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5, треті особи: Вовківська сільська рада Перемишлянського району Львівської області та орган опіки та піклування Перемишлянської районної адміністрації Львівської області, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи про причини неявки суд не повідомили (а.с.54,58,66,67). А тому, відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та представників третіх осіб.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, представника, оцінивши в сукупності досліджені докази, вирішую спір в межах заявлених позовних вимог, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8, згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 (а.с.7).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.11.2017 року за №103355860 ОСОБА_8 є власником житлового будинку, загальною площею 46,4 кв.м., житловою площею 35,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ( 49-50).

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 26.06.2017року встановлено нікчемність заповіту ОСОБА_8, вчиненого на користь ОСОБА_5 та посвідченого 14.11.2014 року сільським головою Вовківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області Натурою Ігорем Васильовичем, зареєстрований в реєстрі за №16 (а.с.43-48).

Згідно довідки виконавчого комітету Вовківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області від 23.01.2018р. №71 ОСОБА_5 разом із своєю дружиною - ОСОБА_11 та дітьми - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фактично проживають без реєстрації в АДРЕСА_1 з 2014 року по даний час (а.с.53).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріпляє право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Згідно практики Європейського суду з прав людини «втручання у право на мирне володіння майном є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу, коли воно законне і не свавільне (див. рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Зокрема, друге речення першого пункту дозволяє позбавлення майна лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів».

Стаття 1 Протоколу № 1 дає змогу зробити висновок про те, що: власник володіє всією повнотою влади стосовно власного майна, може робити будь-які дії, які не заборонені законом і не порушують прав третіх осіб; право власності є абсолютним, отже, власнику протистоять будь-які треті особи (враховуючи державу), які в свою чергу повинні утримуватися від дій, що порушують права власника. Ця норма закріплює право власника на безперешкодне користування своїм майном. У такому контексті порушенням права власності особи буде вважатися і факт ненадання можливості користуватися своїм майном.

Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до положень ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, встановлених законом.

З наведених норм законодавства вбачається, що власник житла має право на власний розсуд користуватися та розпоряджатися своєю власністю, та не може бути позбавлений такого права без позбавлення його права власності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1, однак не має можливості користуватися та розпоряджатися таким, оскільки відсутній доступ до такого. ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вселились в спірний житловий самоправно, продовжує таким користуватися.

Відповідно до частини першої статті 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Частиною третьою статті 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов'язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.

Враховуючи вищенаведене у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Вовківська сільська рада Перемишлянського району Львівської області про вселення в житловий будинок - відмовити.

Зустрічний позов представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: орган опіки та піклування Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області про виселення із житлового будинку задовольнити.Виселити ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,

третя особа: Вовківська сільська рада Перемишлянського району Львівської області про вселення в житловий будинок - відмовити.

Позов представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: орган опіки та піклування Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області про виселення із житлового будинку задовольнити.

Виселити ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві гривні) 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві гривні) 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач: ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_3, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_5, АДРЕСА_1.

Третя особа: Вовківська сільська рада Перемишлянського району Львівської області,

с. Вовків Перемишлянського району Львівської області.

10 серпня 2018 року складено повне судовеи рішення

Суддя О. Я. Гуняк