Справа № 367/6416/15-ц
Провадження №2-п/367/22/2018
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.,

з участю секретаря Коваленко С.С.,

представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду заяву відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення по справі № 367/6416/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором оренди квартири та компенсацію моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення по справі № 367/6416/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором оренди квартири та компенсацію моральної шкоди. В заяві заявниця посилається на те, що 12 вересня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області постановив заочне рішення по вищезазначеній справі. Ухвалюючи рішення у справі суд виходив з того, що відповідач була належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи. Як вбачається з матеріалів справи судові повістки про виклик відповідача направлялися судом за вказаною позивачем адресою місцезнаходження орендованої ним квартири АДРЕСА_1, однак вказана адреса не є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи перебування відповідача. Як вбачається із копії паспорта ОСОБА_4 з 03.01.2007 року зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому в порядку, передбаченому ст. ст. 74-76 ЦПК України відповідач не була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Також згідно відомостей адресно-довідкового бюро від 10 вересня 2015 року за адресою АДРЕСА_2 не зареєстровано місце проживання ОСОБА_4

Крім того, ОСОБА_5 було відомо, що ОСОБА_4 у раніше орендованій ним квартирі у м. Ірпінь не проживає, а місцем її проживання та реєстрації є квартира АДРЕСА_3, що підтверджується доданою ним до матеріалів справи копією Договору оренди квартири від 01 грудня 2014 року. Зазначає, що позивач умисно ввів суд в оману про місце проживання ОСОБА_4, а відповідач не вважалася належним чином повідомленою про дату судового розгляду справи у порядку, передбаченому ч.9 ст. 74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про її виклик у газеті «Урядовий кур»єр» , оскільки в звязку із зайнятістю судді справа була знята зі складу та призначена до розгляду на інший час.

Вказує, що у звязку з неповідомленням відповідача про розгляд справи при ухваленні заочного рішення суд обмежився лише доказами позивача, а відповідач була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права та надати заперечення, пояснення і докази, які мають істотне значення для вирішення справи та спростувати вказані ОСОБА_5 у позові обставини.

Про існування судового рішення відповідачу стало відомо лише у грудні 2017 року у відділі ДВС, а копія судового рішення у справі була отримана її представником 08 грудня 2017 року.

Відсутність відповідача у судовому засіданні позбавило її можливості довести ті обставини, що вона не отримувала від ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 8 000,0 гривень у якості орендної плати, а надані ним чеки та квитанції не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки не містять інформації про отримувача коштів та призначення платежів.

У своєму позові ОСОБА_5 зазначає, що ОСОБА_4 в односторонньому порядку розірвала Договір оренди квартири та виселила його з квартири, однак вказані обставини не відповідають дійсності. Після закінчення дії Договору 31 травня 2015 року ОСОБА_4 повідомляла позивача, що через завдану ним шкоду майну у квартирі, вона не бажає надалі продовжувати строк дії Договору оренди квартири. Разом з тим є безпідставними доводи позивача про те, що ОСОБА_4 протиправно заходила до квартири в період його відсутності та на власний розсуд розпорядилася речами позивача, оскільки п. 3.1 договору передбачає право орендодавця здійснювати перевірку стану квартири.

Як вказує позивач, він сплатив орендну плату у розмірі 5 000 гривень за червень 2015 року на виконання договірних зобовязань, однак в цей період не проживав у квартирі з власної ініціативи, а тому, навіть у випадку продовження дії договору між сторонами, ОСОБА_5 зобовязаний сплачувати вартість проживання, а відсутність за місцем проживання не звільняє його від цього обовязку, а тому боргові зобов»язання ОСОБА_4 у розмірі 5 000 грн. відсутні.

Також відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 щодо стягнення з ОСОБА_4 на його користь моральної шкоди не доведені, оскільки ним не було подано до суду належних та допустимих доказів завданої йому моральної шкоди у визначеному ним розмірі.

В звязку із викладеним заявниця просить скасувати заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 вересня 2016 року у справі № 367/6416/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором оренди квартири та компенсації моральної шкоди та призначити справу до судового розгляду у загальному порядку.

В судовому засіданні представники заявника заяву про перегляд заочного рішення підтримали в повному обсязі, просили заяву задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2016 року по цивільній справі № 367/6416/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором оренди квартири та компенсацію моральної шкоди було постановлено заочне рішення, яким позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму боргу в розмірі 8 633,16 гривень; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 15 000,0 гривень; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 761,76 гривень, в інший частині позов залишено без задоволення.

У відповідності до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_4 належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення у засобах масової інформації за адресою, зазначеною позивачем у позові, однак як вбачається із копії її паспорту, доданого до заяви про перегляд заочного рішення, вона зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 та не була повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання 12.09.2016 року не зявилася, а тому судом було постановлено заочне рішення. Разом із цим у своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За даних обставин суд вважає, що є підстави для перегляду заочного рішення і заява про перегляд заочного рішення підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 280-288 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Заочне рішення від 12 вересня 2016 року по цивільній справі № 367/6416/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором оренди квартири та компенсацію моральної шкоди скасувати.

Призначити справу до судового розгляду на 08.11.2018 року на 16.00., в судове засідання викликати сторони.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Пархоменко