Справа № 502/652/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Манжос Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Припас А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 20.04.2017 року до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Одеської області про встановленя факту належності спадкового майна спадкодавцю, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, яку уточнив 23.10.2017 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач в позовній заяві та уточненій позовній заяві зазначив, що його батьку - ОСОБА_2, дідусеві - ОСОБА_3 і бабусі - ОСОБА_4 належав на праві спільної часткової власності (ОСОБА_2 1/2 частина, ОСОБА_3 - 1/4 частина, ОСОБА_4 - 1/4 частина) житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Батько позивача, ОСОБА_2, є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3, однак свої спадкові права належним чином не оформив. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 2.95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради. Як зазначає позивач, він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, однак оформити спадкове майно в нотаріальній конторі після смерті батька не має можливості, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім'я спадкодавця та відсутністю кадастрового номеру на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати позивача - ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2.9 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кілійської міської ради. Як вказує позивач, він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері, однак оформити спадкове майно в нотаріальній конторі не має можливості, у зв'язку з відсутністю кадастрового номеру земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився.

Представник позивача ОСОБА_6, в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Кілійської міської ради Одеської області, повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, до суду не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі письмової заяви представника позивача та представника відповідача, суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, надані сторонами у справі, та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на будівлю від 21.03.1951 року НОМЕР_12 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить житловий будинок за адресою: м. Кілія, АДРЕСА_1, (а.с. 52).

Договором дарування, посвідченим Кілійською держнотконторою 25.02.1955 року, реєстр. №629/2, зареєстрований Кілійським БТІ в реєстр. кн. 8 стор. 9 реєстр. №4732, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарувала 1/2 частину належного їм житлового будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2, (а.с. 93).

Рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області № 15 від 05.06.2018 року змінено адресу об'єкту нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що значиться по АДРЕСА_1 на наступну адресу : АДРЕСА_1.

Згідно матеріалів технічної інвентаризації, проведеної Кілійським РБТІ 03 лютого 2017 року, житловий будинок АДРЕСА_1, в цілому складається з: літ. А - житловий будинок, загальною площею 45.7 кв. м., житловою площею 33.5 кв. м., літ. Б - літня кухня, літ. В - сарай, літ. Г - літня кухня, літ. Д - комора, літ. Е - гараж, літ. Ж - сарай, № 1-5; І - надвірні споруди, (а. с. 20-22).

Як вбачається з довідки КП «Районне бюро технічної інвентаризації» від 10.02.2017 року №59, власниками житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Кілія є: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1/2 частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності від 21.03.1951 року НОМЕР_12; ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку на підставі договору дарування, посвідченого Кілійською держнотконторою 25.02.1955 року, реєстр. №629/2, (а. с. 23)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_9, виданого повторно 11.03.1951 року Кілійським райбюро РАЦС, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4, (а. с. 10).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10, виданим Кілійським р/б РАЦС Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_5 року, (а.с. 16).

Згідно листа Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 06.09.2017 року № 2069/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48948849 від 02.09.2017 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, не заводилася, (а.с. 82-83).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8, виданим Кілійським р/б РАЦС Одеської області 31.08.1965 року, (а.с. 15).

Згідно листа Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 06.09.2017 року №2069/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) НОМЕР_13 від 02.09.2017 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, який помер 30 серпня 1965 року, не заводилася, (а.с. 82, 85).

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном; 2) якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого 03.03.1963 року Кілійським райбюро РАЦС Одеської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5, (а. с. 8).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6, виданим 05.10.1953 року Кілійським р/б РАЦС Ізмаїльської області, (а. с. 9).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7, виданого 11 березня 2001 року на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 15 лютого 2001 року №189, ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку розміром 2,95 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кілійської міської ради, (а. с. 13).

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого 11 березня 2001 року на підставі рішення 19 сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 15 лютого 2001 року №189, ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку розміром 2,95 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кілійської міської ради, (а. с. 14).

Згідно довідки відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеські області ОСОБА_5 належить державний акт серії НОМЕР_4 від 11.03.2001 року на земельну ділянку площею 2.9500 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради, у Відділі не має інформації про наявність земельних ділянок та державних актів належних гр. ОСОБА_2, (а.с. 80, 88).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, (а. с. 11) .

Згідно листа Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 27.05.2017 року №1058/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) НОМЕР_14 від 23.05.2017 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, не заводилася, (а. с. 57, 60).

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 12.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, (а. с. 12) .

Згідно листа Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 27.05.2017 року №1058/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) НОМЕР_11 від 23.05.2017 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, не заводилася, (а. с. 57-58).

Відповідно до листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу за вих. № 178/01-16 від 15.03.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, /а. с. 19/.

Відповідно до п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до п. 29 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження ведення державного земельного кадастру» кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього існування.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 9, ч. 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Абзацом 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» закріплено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зважаючи на встановлені обставини та дослідженні докази суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81,207, 223, 247, 259, 263-265, 315, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1261 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт належності 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року; 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_4, яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_2, по 3/8 та 5/8 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який складається з: літ. А - житловий будинок, загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м., літ. Б - кухня, літ. В - сарай, літ. Г - літня кухня, літ. Д - комора, літ. Е - гараж, літ. Ж - сарай, 1-5, І - надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку, загальною площею 2.95 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку, загальною площею 2.95 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос