Ухвала

Іменем України

31 липня 2018 року

м. Київ

справа № 2-8143/2010

провадження № 61-40355ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року у складі судді Трещова В. В. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року у складі колегії суддів: Варенко О. П., Городничої В. С., Лаченкової О. В. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рух» про стягнення заборгованостіза заявою Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство «Кристалбанк» (далі - ПАТ «Кристалбанк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рух» (далі - ТОВ «Рух») про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ТОВ «Рух» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 18 квітня 2008 року № К-Д014/02-40/865/1/1 у розмірі 3 151 367 грн 25 коп. На виконання цього рішення стягувачу були видані виконавчі листи. 24 травня 2017 року між ПАТ «Кристалбанк» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір факторингу, за яким до ПАТ «Кристалбанк» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором від 18 квітня 2008 року № К-Д 014/02-40/865/1, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Рух». Крім цього, 25 травня 2017 року між ПАТ «Кристалбанк» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір відступлення прав вимоги за договором поруки, за яким до ПАТ «Кристалбанк»перейшло право грошової вимоги за договорами поруки від 26 травня 2008 року № 012/02-40/519/1 та № 012/02-40/563/1, укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_4 Враховуючи наведене, заявник просив замінити стягувача у справі № 2-8143/2010 із ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Кристалбанк».

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року заяву задоволено. Замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року у цивільній справі № 2-8143/2010 з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Кристалбанк».

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що у зв'язку з відступленням права вимоги до ПАТ «Кристалбанк» як нового кредитора перейшли права та обов'язки сторони стягувача у виконавчому провадженні, а тому заява про його заміну підлягає задоволенню.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

05 липня 2018 року ОСОБА_4 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована, зокрема, тим, що право власності на предмет іпотеки перейшло до іншої особи, а ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передав ПАТ «Кристалбанк» право грошової вимоги у повному обсязі без урахування суми реалізації предмета іпотеки. ПАТ «Кристалбанк» не було залучено як правонаступник під час розгляду справи та не надало доказів, які б підтверджували наявність відкритого виконавчого провадження.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Судами встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21 жовтня 2010 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»до ОСОБА_4, ТОВ «Рух» про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ТОВ «Рух» на користь ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 18 квітня 2008 року № К-Д 014/02-40/865/1/1 в розмірі 3 151 367 грн 25 коп.

На виконання зазначеного судового рішення Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська 16 квітня 2014 року був виданий виконавчий лист, на підставі якого 26 жовтня 2015 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження № 49129490 щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитної заборгованості.

24 травня 2017 року між ПАТ «Кристалбанк» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір факторингу, за яким до ПАТ «Кристалбанк» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором від 18 квітня 2008 року № К-Д014/02-40/865/1, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Рух».

25 травня 2017 року між ПАТ «Кристалбанк» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір відступлення прав вимоги за договором поруки, за яким до ПАТ «Кристалбанк»перейшло право грошової вимоги за договорами поруки від 26 травня 2008 року № 012/02-40/519/1 та № 012/02-40/563/1, укладеними між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_4

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1077 та частиною першою статті 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статей 512, 1077 ЦК України, статті 378 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час постановлення ухвали судом першої інстанції (далі - ЦПК України 2004 року), статті 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України 2004 року за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514, 1077, 1078 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Встановивши, що за договором факторингу від 24 травня 2017 року та договором відступлення прав вимоги від 25 травня 2017 рокуправо вимоги за кредитним договором від 18 квітня 2008 року № К-Д 014/02-40/865/1 та за договорами поруки від 26 травня 2008 року № 012/02-40/519/1 і № 012/02-40/563/1 перейшло до ПАТ «Кристалбанк», суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення заяви ПАТ «Кристалбанк»про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи касаційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо відкриття виконавчого провадження, не заслуговують на увагу, оскільки заміна кредитора може відбуватися поза межами виконавчого провадження.

Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про те, що ПАТ «Кристалбанк» не було залучено як правонаступник під час розгляду справи.

Як було зазначено вище, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Інші наведені у касаційні скарзі доводи ОСОБА_4 були предметом розгляду апеляційного суду та їм надана належна правова оцінка.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «БруаллаГомесде ла Торре проти Іспанії»).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рух» про стягнення заборгованостіза заявою Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов