Номер провадження: 22-ц/785/837/18
Номер справи місцевого суду: 2-3710/11
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

від позивача публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - не з'явились,

від правонаступника позивача ОСОБА_8 - не з'явились,

від відповідача ОСОБА_4 - не з'явились,

від відповідача ОСОБА_5 - не з'явились,

переглянувши цивільну справу №2-3710/11 за заявою ОСОБА_8 про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 листопада 2017 року у складі судді Швеця В.М., -

в с т а н о в и в :

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 9 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2012 року, в справі №2-3710/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №010/15-56/08-167 від 19 травня 2008 року в загальній сумі 784070,67 грн.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 2 червня 2017 року замінено стягувача по виконавчих листах №2-3710/11, 2-3710/11 від 14 лютого 2013 року у виконавчих провадженнях №38146638, 48914257; припинено стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; ухвалено проводити стягнення по виконавчих листах №2-3710/11, 2-3710/11 від 14 лютого 2013 року у виконавчих провадженнях №38146638, 48914257 на користь ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено; ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 2 червня 2017 року скасовано, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції (матеріали: а.с.100-102).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 листопада 2017 року замінено стягувача по виконавчих листах №2-3710/11, 2-3710/11 від 14 лютого 2013 року у виконавчих провадженнях №38146638, 48914257 з примусового виконання рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 9 лютого 2012 року в справі №2-3710/11 на ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) (матеріали: а.с.163).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у порушенні при переході права вимоги за кредитним договором загальних засад функціонування кредитних відносин, визначених статтею 1054 ЦК України, яка не передбачає фізичну особу як кредитора в кредитних відносинах, та, як наслідок, у не набутті ОСОБА_8 прав кредитора.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_8 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує переходом до нього права вимоги на підставі правочинів, що мають чинність.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положень пункту 9 Перехідних положень ЦПК України 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями частини 1 статті 378 ЦПК України 2004 року, в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, передбачалось, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Дане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, що міститься у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, за змістом якої:

«Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1,2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спонукання) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження».

Між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір №010/15-56/08-167. Для забезпечення виконання зобов'язань боржника за відповідним кредитним договором між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено Іпотечний договір від 6 червня 2008 року, Договір поруки №12/15-56/009 від 24 липня 2009 року та Договір застави транспортного засобу №12/15-56/010 від 24 липня 2009 року, Договір застави транспортних засобів №12/15-56/011 від 24 липня 2009 року. Іпотечний договір від 6 червня 2008 року посвідчено приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфименко М.Д., зареєстровано в реєстрі за №1855.

Боржником, майновим поручителем не були виконані відповідні зобов'язання за кредитним договором, забезпеченим іпотекою, порукою та заставою, у зв'язку із чим банк звернувся до суду за стягненням суми боргу. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 9 лютого 2012 року у справі №2-3710/11 (провадження №2/1510730/12), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2012 року, задоволено позов банку про стягнення солідарно з боржника та майнового поручителя ОСОБА_4, ОСОБА_7 суми боргу.

26 квітня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О.І. посвідчено Договір комісії №26-04/17 на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та забезпечувальними договорами, за яким громадянин України ОСОБА_8 набув права вимоги за Кредитним договором №010/15-56/08-167 від 19 травня 2008 року до ОСОБА_4 та за договорами забезпечення (іпотеки, застави, поруки) до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відтак, ОСОБА_8 набув права кредитора за кредитним договором, права іпотекодержателя за іпотечним договором, права заставодержателя за договором застави та права стягувача у виконавчому провадженні, що кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, за змістом якої «передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження».

Договір комісії №26-04/17 на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та забезпечувальними договорами, за яким громадянин України ОСОБА_8 набув права вимоги за Кредитним договором №010/15-56/08-167 від 19 травня 2008 року до ОСОБА_4 та за договорами забезпечення (іпотеки, застави, поруки) до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, є чинним. За таких обставин, підстави для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_8 про заміну сторони виконавчого провадження відсутні.

Щодо доводів апеляційної скарги про скасування ухвали, якою розглянуто заяву ОСОБА_8 по суті, та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, то передбачені статтею 374 ЦПК України, нині діючого, не передбачають таких повноважень суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 листопада 2017 року за заявою ОСОБА_8 про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 6 серпня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова