Справа № 431/5934/16-ц
Провадження № 22ц/782/475/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року Апеляційний суд Луганської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коротенка Є.В., Орлова І.В.,

за участю секретаря Перишкіна Т.М.,

учасники справи: заявник - старший державний виконавець Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бутко В.М., боржник - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3,

на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 07 травня 2018 року, постановленуСтаробільським районним судом у складі: судді Колядова В.Ю. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бутка В.М. тимчасове обмеження права виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

07 травня 2018 року старший державний виконавець Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бутко В.М. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження права виїзду виконуючого обов'язки керівника Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» в особі ОСОБА_2 за межі України. Одночасно просив припинити оформлення та видачу паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_2

В обгрунтування подання державний виконавець посилався на те, що в провадженні старшого виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бутка В.М. знаходиться зведене виконавче провадження №49035888 від 19.06.2015 року по виконанню рішень Старобільського районного суду про стягнення з Кредитної спілки (КС) «Імперіал ЛТД» боргу у розмірі 2684014,83 грн. на користь стягувачів (з них на користь держави 155676,86 грн., на користь фізичних осіб 2528337,97 грн.).

15.09.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, які були виявлені згідно відповіді ДПС України. Одночасно з постановами про арешт коштів державним виконавцем було направлено запит до банківських установ про залишок коштів на арештованих рахунках. 03.12.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт усього рухомого та нерухомого майна боржника, але кількість коштів на рахунках боржника та вартість майна не достатня для виконання рішення суду по сплаті заборгованості.

Подання мотивоване вимогами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Постановою КМУ від 31.03.1995 р. №231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» та наявністю в особи невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням та умисним невчиненням ОСОБА_2 як виконуючим обов'язки керівника боржника КС «Імперіал ЛТД» у повному обсязі дії по сплаті заборгованості за вимогою стягувачів та можливістю в будь-який момент виїхати за межі України, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 07 травня 2018 року подання старшого державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бутка В.М. задоволено та тимчасово обмежено право виїзду виконуючого обов'язки керівника КС «Імперіал ЛТД», в особі ОСОБА_2, код НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Старобільським РВУМВС 19.07.1999 року, за межі України. Призупинено оформлення та видачу паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_2 (з направленням копії ухвали Управлінню у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб управління МВС України).

Не погодившись з ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 07 травня 2018 року, ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу, вважаючи її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводами апеляційної скарги є те, що відповідно до Закону України «Про кредитні спілки», Статуту спілки КС «Імперіал ЛТД» поточне керівництво діяльністю спілки організує Спостережна Рада. Скаржник виконував в межах компетенції обов'язки Голови Правління та за Статутом не відповідає за економічні показники роботи. Спілка не має статутного капіталу. Крім того, в ухвалі скаржник зазначений як боржник, проте скаржника ніякими рішеннями суду не було визнано боржником. Суд застосував до правовідносин вимоги ст. 441 ЦПК України щодо скаржника, який не є боржником за судовими рішеннями та за відсутності належних доказів.

З цих підстав ухвалу суду першої інстанції скаржник просить скасувати.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, від старшого державного виконавця Старобільського РВ ДВС Бутка В.М. надійшов лист про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти винесення рішення по справі на користь ОСОБА_2, у зв'язку із звільненням останнього з посади керівника КС «Імперіал ЛТД».

Наведене відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги,обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-V111), що набрав чинності 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних та нас вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначені статтею 374 ЦПК України, серед яких, зокрема право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Задовольняючи подання про заборону виїзду за кордон виконуючого обов'язки керівника КС «Імперіал ЛТД» в особі ОСОБА_2 та призупиняючи оформлення та видачу йому паспорта для виїзду за кордон, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчою службою здійснено всі необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення суду, а боржник свідомо ухиляється від його виконання, тому саме обмеження такого права буде дієвим та на даний час фактично єдиним способом спонукати боржника виконувати рішення суду.

Проте, такий висновок суду не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За положенням законодавства тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації всіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України особистого майнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Звертаючись до суду з відповідним поданням, державним виконавцем не надано доказів в підтвердження того, що ним вчинено всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії, спрямовані на виконання рішення суду (перевірка майнового стану боржника, наявності чи відсутності органів управління, відібрання пояснень у засновника юридичної особи і т.д.), адже обмеження у праві виїзду за межі України повинно використовуватись лише як крайній захід примусу.

Також в подані не зазначено, які дії на вимогу державного виконавця не вчинив боржник КС «Імперіал ЛТД», та не надано доказів умисного, свідомого ухилення боржника від виконання покладеного на нього рішенням суду зобов'язання, що є необхідною умовою для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Тобто, факту ухилення боржника від виконання судового рішення, у зв'язку з чим до ОСОБА_2 як до керівника вказаної установи може бути застосовано такий захід впливу як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання боржником юридичною особою своїх зобов'язань, старшим державним виконавцем Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бутком В.М. не зазначено, а відтак не перевірено судом першої інстанції.

Сам факт невиконання боржником юридичною особою у добровільному порядку рішення суду, не може беззаперечно свідчити про ухилення його керівника від виконання покладених судовим рішенням обов'язків.

В матеріалах справи взагалі відсутні відомості отримання установою КС «Імперіал ЛТД» або його керівником копії постанови про відкриття виконавчого провадження із зазначення строку для самостійного виконання судових рішень, яких саме рішень та не зазначено відомості про зведене виконавче провадження.

Крім того, як вбачається з подання державного виконавця, заходи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України стосувались ОСОБА_2 саме як керівника КС «Імперіал ЛТД», у той час, коли відомості про нього як про першого керівника вказаної установи станом на час звернення державного виконавця до суду із поданням в матеріалах справи відсутні.

Виконавче провадження суду першої інстанції не надавалось, а відтак судом не досліджувалось. До матеріалів подання не долучені копії постанов про відкриття виконавчого провадження і взагалі відомості про існування зведеного виконавчого провадження. Відповідно відсутня жодна інформація про обізнаність сторони про порушене провадження, а відтак навмисне ухилення від його виконання.

На всі зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув та не пересвідчився в тому, чи являється ОСОБА_2 керівником підприємства-боржника, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про можливість обмежити останнього в праві виїзду за межі України до погашення заборгованості КС «Імперіал ЛТД» перед його кредиторами, а також в призупинення оформлення та видачі йому паспорту для виїзду за кордон.

За таких підстав, задовольняючи вищевказане подання, суд першої інстанції обмежився відтворенням змісту ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», не навівши при цьому достатньої аргументації про необхідність застосування вказаного обмеження та оцінку доказів, поданих державним виконавцем. Викладені судом обставини тотожні змісту подання державного виконавця без посилання на конкретні докази, відсутній мотивований висновок про те, що боржник дійсно ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому розгляду у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, під час чого суду слід з'ясувати наявність зведеного виконавчого провадження, відкриття провадження, надіслання виконавцем боржнику копії постанови про відкриття та пропозиція у добровільному порядку виконати рішення суду, наявність доказів дій державного виконавця на виконання рішення суду і свідомого невиконання зобов'язання боржником в повному обсязі або частково, перевірка того, чи на момент звернення державного виконавця з таким поданням відбувся і є об'єктивно наявним факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, та якими доказами з матеріалів виконавчого провадження це підтверджується.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Старобільського районного Луганської області від 07 травня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Дата складання повного тексту постанови - 07 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді: