У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі: секретаря Буга Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву про самовідвід судді Заярного А.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018 року до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

20.04.2018 року суддею Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Шепелем К.А відкрито провадження в даній справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи від 02.08.2018 року після задоволення відводу судді Жмеринського міськрайонного суду Шепеля К.А. справа передана на розгляд судді Заярному А.М.

02.08.2018 року головуючий по справі ОСОБА_3 заявив собі самовідвід з тих підстав,що 01.06.2018 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, суддів Сенько Л.Ю., Верніка В.М. про відшкодування моральної шкоди (справа № 130/1322/18, провадження 2/130/788/2018). Вищевказана справа згідно розпорядження від 06.06.2018 року на підставі вимог ч.6 ст. 31 ЦПК України направлена для визначення підсудності до Апеляційного суду Вінницької області, де підсудність визначена Вінницькому міському суду Вінницької області.

Також 20.06.2018 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшла копія ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 15.06.2018 року, відповідно до якої визначено підсудність позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Шепеля Костянтина Анатолійовича про відшкодування моральної шкоди, Вінницькому міському суду Вінницької області.

Крім того 04.01.2018 року ОСОБА_1 подав скаргу на бездіяльність прокурора Жмеринської місцевої прокуратури щодо не внесення ним відомостей про злочин, вчинений суддею Заярним А.М., за його заявою та зобовязання його вчинити дії. Відомості щодо прийнятого рішення по даній скарзі відсутні. Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із вимогами ст.15 Кодексу суддівської етики та п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_4 ООН від 27.07.2006 року №2006/23, за якими визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. У відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 15 Кодексу суддівської етики та п. 2.5 Банглагорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та ОСОБА_4 ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23 суддя Заярний А.М. заявив собі самовідвід щодо розгляду у якості головуючого судді справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Також заявляючи собі самовідвід суддя враховує правові позиції у справі «ОСОБА_5 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26 жовтня 1984 р., Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою»…«правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (п. 26). Тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

У відповідності до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд розглянувши заяву про самовідвід судді, приходить таких висновків. Відповідно до ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

В статті 36 ЦПК України визначені підстави для відводу судді. Відповідно до пункту 5 частини 1 цієї Статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або обєктивності судді.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги обставини викладені в заяві про самовідвід, з метою уникнення сумнівів в обєктивності та неупередженості, керуючись положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимог п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 15 Кодексу суддівської етики та п. 2.5 Банглагорських принципів поведінки судді, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суд доходить висновку, що самовідвід обґрунтований, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 40, 252, 260 ЦПК України, Суд

УХВАЛИВ :

Самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Заярного А.М. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Справу передати іншому судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, визначеному у встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Заярний