Ухвала

06 липня 2018 року

м. Київ

справа № 556/798/17

провадження № 61-14883 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 24 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди, зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 24 січня 2018 року рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2017 року скасовано.

Позов ОСОБА_3 До ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування майнової шкоди 20 343 грн 11 коп та моральної шкоди 4 000 грн 00 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 До ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від

07 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 24 січня 2018 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 оскаржує рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 24 січня 2018 року як в частині задоволення позовних вимог про відшкодування майнової так і моральної шкоди.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди становить 20 343 грн 11 коп, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200), а тому справа в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди є малозначною в силу вимог закону.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необгрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Справа в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 4 000 грн 00 коп не є справою з ціною позову, яка перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, а тому є справою незначної складності.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати справу в частині заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», заявник має право на подання заяви про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1, 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 24 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди,зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик