Справа № 161/5753/18
Провадження № 2/161/2106/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на строні відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5.

Позов мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем в них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружні стосунки не склалися, а тому рішенням суду від 24 квітня 2013 року шлюб було розірвано. З моменту розлучення відповідач не виявляє інтересу до свого сина, не приймає участі в його вихованні та забезпеченні, самоусунувся від батьківських обовязків. Посилаючись на зазначене, просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила задовольнити.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Луцької міської ради позовні вимоги підтримала, надала висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав гр.ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, затверджений рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 400-2 від 20.06.2018 року.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань від відповідача не надходило.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 7).

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає з матірю та перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_5 участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає з часу його народження.

З представлених суду доказів (характеристика, надана практичним психологом Княгининівської спеціалізованої школи інтернату I-III ст. від 27.04.2018 року) вбачається, що неповнолітній ОСОБА_5 з 04.11.2017 року відвідував групи з підготовки дітей 5 (6) річного віку до навчання у школі при Княгининівській спеціалізованій школі інтернаті I-III ст. «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки». Вихованням сина займається мама, яка добре справляється зі своїми обовязками, виховує дитину, цікавиться її розвитком. За час навчання тато до закладу не звертався.

Висновком Служби у справах дітей Луцької міської ради № 146 від 18.06.2018 року, затвердженим рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 400-2 від 20.06.2018 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр.ОСОБА_5В.» встановлено, що у позивач та відповідач у справі перебували в зареєстрованому шлюбі. В них народився син ОСОБА_6, 04.02.2012 року. Спільне життя не склалося та рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2013 року шлюб між подружжям було розірвано. З моменту розлучення батьків і до сьогодні ОСОБА_5 проживає з марірю. Батько хлопця, ОСОБА_5 проживає окремо від сина фактично від народження не бере участі у його вихованні, не цікавиться життям, здоровям, не допомагає сину матеріально, тобто повністю усунувся від виконання батьківських обовязків.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте жодного з покладених законом на батьків обовязків, відповідач не виконує.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, про його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання сина та самоусунення від виконання батьківських обовязків.

Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено наявності у відповідача реальних і обєктивних перешкод для спілкування з дитиною при його бажанні. Він не вживав заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку такого спілкування не звертався.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відповідатиме інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164 ч.1 п.2, 165-167 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3; НОМЕР_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії 1-ЕГ № 149842, вид. 16 лютого 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3; НОМЕР_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, на користь ОСОБА_3, зареєстрованої за адресою: 45630, Волинська область, Луцький район, село Зміїнець, вул. Луцька, буд.26, НОМЕР_3, ідентифікаційний код НОМЕР_4, сплачений судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.08.2018 року.

Суддя Черняк В.В.