Справа № 357/9481/17
У Х В А Л А

07 серпня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

за участю: представник заявника ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2018 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до: 1) ОСОБА_6, 2) ОСОБА_7, 3) ОСОБА_4, 4) Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення та стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

14.06.2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою, в якій просила визнати поважною причиною пропуску процесуального строку передбаченого законом для подання заяви про перегляд заочного рішення та поновити процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2018 року у справі № 357/9481/17 про задоволення позовних вимог ОСОБА_5 щодо виселення із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 без надання іншого жилого приміщення, призначити справу до розгляду за правилами загального провадження.

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду від 09.07.2018 року вказану заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

19.07.2018 року ОСОБА_4 подала до суду клопотання на виконання вимог ухвали від 09.07.2018 року.

20.07.2018 року ухвалою судді клопотання про поновлення строку було задоволено, заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В обґрунтування заяви вказано, що заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2018 року на її адресу не надходило, про його існування їй та іншим відповідачам стало відомо 06.06.2018 року. Вказане рішення не відповідає дійсності, оскільки відповідачі не займали самовільно жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_2 і підстав передбачених ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР для виселення із жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення у суду не було.

В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заяву та просили її задовольнити, при цьому заявник ОСОБА_4 суду пояснила, що повідомлення про виклик до суду вона не отримувала, їй надходило сповіщення про засідання, що проводилось в грудні 2017 року. Про засідання 13.02.2018 року вона знала від свого представника ОСОБА_9, який мав представляти їх інтереси в суді, однак в судове засідання вони не зявились, оскільки представник сказав їм не зявлятись і тоді судове засідання відкладуть. Також вказала, що вона разом з дитиною прописана в селі Камяна Гребля Сквирського району Київської області, а квартиру АДРЕСА_2 вони самовільно не займали, а проживали на законних підставах.

Предстаники позивача в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заяви, оскільки доказів поважності причин неявки в судове засідання не надано та доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи суду також не надано.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали заяву про перегляд заочного рішення.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, а також дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.02.2018 року позов ОСОБА_5 задоволено частково, вирішено усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні належної йому на праві власності квартири шляхом виселення ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з квартири № 87 по вулиці Василя Стуса (Славіна), 44 в м. Біла Церква Київської області без надання іншого житлового приміщення.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надав покази, що проживає по сусідству з Бондаренками по вул. Василя Стуса (Славіна), 44 в м. Біла Церква та знає їх з 1989 року, з цього ж року ОСОБА_4 проживали у власній квартирі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надав покази, що проживає в одному будинку з Бондаренками по вул. Василя Стуса (Славіна), 44 в м. Біла Церква з 1989 року, тобто з часу заселення у будинок.

Приписами ст. 288 ЦПК України встановлені підстави для задоволення заяви про скасування заочного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов, а саме: поважність причин неявки в судове засідання; поважність причин, за яких особа не могла повідомити причини своєї неявки в судове засідання і наявність доказів, на які посилається заявник, і які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що також слідує з розяснень п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Статтею 128 ЦПК України встановлено порядок виклику в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи ( ч. 6 ст. 128 ЦПК України).

У разі не надання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачам 31.10.2017 року за адресою вул. ОСОБА_12 (Славіна), 44, кв. 87, в м. Біла Церква Київської області було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами, для ознайомлення, яку 07.11.2017 року отримала ОСОБА_4, а 07.12.2017 року було направлено судову повістку-повідомлення про час та місце розгляду справи, яку ОСОБА_4 отримала 20.12.2017 року, тобто завчасно до початку розгляду справи.

Крім того, відповідачі в судовому засіданні підтвердили, що знали від свого представника про судове засідання від 13.02.2018 року, при цьому будь-яких доказів на представництво їх інтересів на час винесення заочного рішення відповідачами подано не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, однак не повідомили поважність причини неявки в судове засідання та повторно не прибули у визначений судом час.

Крім того, відповідно до ст. 288 ЦПК України відповідач повинен вказати докази, що можуть вплинути на зміст прийнятого заочного рішення. До них варто віднести докази, які мають значення для справи, і можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного винесеному цілком або частково, або зміні рішення.

Разом з тим, під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення заявником не надано належних доказів, на які посилається заявник, і які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ухвалою судді від 27.10.2017 року про відкриття провадження відповідачам було розяснено право подати свої письмові заперечення проти позову та докази, якими вони обґрунтовуються.

Однак, відповідачі не скористались своїм правом, не надали заперечення (відзив) на позов та будь-яких доказів на спростування викладених в позовній заяві обставин, хоча їм було відомо про те, що справа тривалий час перебувала в провадженні суду.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву ОСОБА_4 необхідно залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України визначено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 287-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СуддяОСОБА_13