провадження № 2-з/752/143/18
УХВАЛА

06.08.2018 року Голосцївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П

з участю секретаря Конельської А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

У заяві про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник просить суд:

-зупинити вчинення виконавчих дій, що провадяться приватним виконавцем Шмідт К.В. у виконавчому провадженні № 56621823 з виконання виконавчого напису № 3822 від 06.03.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., яким звернуто стягнення на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

-зобов'язати ДП «Сетам» зупинити реалізацію арештованого майна, а саме - квартири АДРЕСА_1, що було виставлено на аукціон ДП «Сетам» під номером лоту 295371 за заявою приватного виконавця Шмідт К.В. від 27.07.2018 року № 1443 в рамках виконавчого провадження № 56621823.

В обґрунтування заяви зазначено про те, що 06.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. видано виконавчий напис № 3822 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості заявника за кредитним договором від 07.03.2007 року, укладеного з ПАТ «Укрсоцбанк». 15.06.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Шмідт К.В. відкрито виконавче провадження № 56621823 з виконання виконавчого напису № 3822 від 06.03.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., яким запропоновано звернути стягнення на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

З тексту поданого позову вбачається, що позивач не погоджується з вчиненим 06.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. виконавчим написом № 3822, у зв'язку із чим має намір звернутись до суду із позовом про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд дослідивши матеріали справи за поданою заявою, надходить до наступних висновків.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За правилами пункту першого частини першої статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

З поданої заяви вбачається, що предметом позовних вимог заявника у майбутньому є визнання виконавчого напису, вчиненого 06.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. виконавчого напису № 3822, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості заявника за кредитним договором від 07.03.2007 року, укладеного з ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення, та зміни їх призначення.

Наведене також узгоджується з позицією, викладено у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, відповідно до змісту якого виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Враховуючи наведене, до даного позову слід застосовувати правила виключної підсудності, закріплені у ст. 30 ЦПК України, відповідно до положень якої, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Враховуючи наведене, суд надходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подається до подання позовної заяви, подана заявником з порушенням п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, оскільки у даному конкретному випадку діє правило виключної підсудності у відповідності до ст. 30 ЦПК України, а дана заява підлягає розгляду Святошинським районним судом м. Києва за місцезнаходженням об'єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1.

Крім наведеного, слід зазначити, що виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого напису перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шмідт К.В., адреса робочого місця якої - м. Київ, вул. Стрітенська, 13, що також не відноситься до адміністративної території Голосіївського району м. Києва, а відтак, положення частини дванадцятої статті 30 ЦПК України, відповідно до якої позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягають виконанню, можуть пред'являтись за місцем його виконання, у даному випадку не підлягають застосуванню Голосіївським районним судом м. Києва.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає праву на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 30, 31, 149 - 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, - передати на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя