У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2018 Справа №607/15512/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі подання головного державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Новий Світ, 97/15, до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 607/2573/16-ц, виданим 22 червня 2017 року про стягнення із ОСОБА_2 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» 14 496 (чотирнадцять тисяч чотириста девяносто шість) грн. основного боргу за Договором купівлі-продажу №195/201ЗФ від 23 лютого 2013 р., 2299 (дві тисячі двісті девяносто девять) гривень 56 коп. інфляційних нарахувань та 839 (вісімсот тридцять девять) гривень 49 коп. - три проценти річних на підставі ст.625 ЦК України, а 1 380 (одна тисяча триста вісімдесят) гри. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Подання обґрунтовано тим, що боржник ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього грошових коштів, оскільки будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснює.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив такі обставини:

На виконанні Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження № 54352507 з примусового виконання виконавчого листа № 607/2573/16-ц, виданого 22 червня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» 14 496 (чотирнадцять тисяч чотириста девяносто шість) грн. основного боргу за Договором купівлі-продажу №195/2013Ф від 23 лютого 2013 р., 2299 (дві тисячі двісті девяносто девять) гривень 56 коп. інфляційних нарахувань та 839 (вісімсот тридцять девять) гривень 49 коп. - три проценти річних на підставі ст.625 ЦК України, та 1 380 (одна тисяча триста вісімдесят) гри. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1.

21 липня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Державним виконавцем Шмиглик В.В. вчинено запити для виявлення майна боржника, на яке можна звернути стягнення, до: Управління Держпраці у Тернопільській області; Регіонального сервісного центру МВС України в Тернопільській області; Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області; ТзОВ «МБТІ».

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Тернопільській області від 01 серпня 2017 року за боржником зареєстровано наступні транспортні засоби: SAM - 1994 року випуску, номерний знак НОМЕР_2; МАЗ 543205 - 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_3; МАЗ 9758 - 2006 року випуску, номерний знак В02264ХХ; RENAULT 385 - 1998 року випуску, номерний знак В09728АС; TRAILOR - 1997 року випуску, н.з. В02513ХХ.

17 серпня 2017 року Державним виконавцем Шмиглик В.В. винесено постанову про розшук майна боржника.

Згідно відповіді ГУ Національної поліції у Тернопільській області від 29 серпня 2017 року, транспортні засоби: SAM - 1994 року випуску, номерний знак НОМЕР_2; МАЗ 543205 - 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_3; МАЗ 9758 - 2006 року випуску, номерний знак В02264ХХ; RENAULT 385 - 1998 року випуску, номерний знак В09728АС; TRAILOR - 1997 року випуску, номерний знак В02513ХХ оголошено в розшук на виконання постанови про розшук майна боржника.

Згідно відповіді ДФС та ПФУ від 17 серпня 2017 року у боржника доходи відсутні, за трудовими чи цивільно-правовими договорами не працює.

Згідно відповіді ТзОВ «МБТІ» від 23 серпня 2017 року ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Згідно відповіді УДМСУ в Тернопільській області від 28 лютого 2017 року, боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

07 червня 2018 року, державним виконавцем Климчук Г.І. винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно відповіді ДФС від 21 травня 2018 року за у боржника наявні відкриті рахунки в наступних банках: ПАТ «МЕГАБАНК», ПАТ «Ідея Банк», Тернопільська філія ПАТ «КБ Приватбанк», ПАТ «ЮНЕКС БАНК».

07 червня 2018 року державним виконавцем Климчук Г.І. винесено постанову про арешт коштів боржника, які направлено до головних офісів вищезазначених фінансових установ.

Згідно відповіді ПАТ «Ідея Банк» від 02 липня 2018 року встановлено, що накладено арешт на рахунки та станом на 15 червня 2018 року на одному із рахунків боржника залишок коштів становить 34,24 грн., на іншому - 49,70 грн.

Згідно відповіді ПАТ «Мегабанк» від 02 липня 2018 року встановлено, що постанова про арешт коштів боржника прийнята до виконання, станом на 18 червня 2018 року недостатньо грошових коштів для звернення стягнення за виконавчим документом, що зазначений у постанові.

Згідно відповіді ПАТ «Юнекс Банк» від 21 червня 2018 року встановлено, що на рахунках боржника недостатньо коштів для виконання постанови.

20 липня 2018 року у боржника, який зявився до державного виконавця за викликом, відібрано пояснення, згідно яких йому відомо про те, що у нього є заборгованість перед ТОВ «Сучасний Факторинг» у сумі 19015,05 грн. Він не мав можливості виконувати рішення суду у звязку з відсутністю доходів, проте він не ухиляється від сплати боргу, а зобовязується із серпня 2018 року сплачувати існуючу заборгованість за виконавчим документом від доходів, які він отримуватиме, здійснюючи підприємницьку діяльність.

20 липня 2018 року виходом державного виконавця за місцем виконання, а саме: м. Тернопіль, вул. Новий Світ, 97/15, встановлено, що майна яке б належало боржнику на праві власності та на яке можна звернути стягнення не виявлено, про що складено акт державного виконавця.

Відповідно до вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюєтьсяЗаконом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України"(далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому

законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п. 19 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разіухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися досуду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника -фізичної особичи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; Закону № 606-XIV державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Одночасно суд зауважує, що в ст.2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будьяку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоровя чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. І саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Як встановлено із поданих державним виконавцем копій документів виконавчого провадження, боржник доходів не отримує, кошти на рахунках у банках відсутні, на належне боржнику майно державним виконавцем накладено арешт, відомості про перетинання боржником державного кордону в матеріалах подання відсутні.

Разом з тим, за викликом державного виконавця боржник добровільно зявився, надав пояснення, з яких вбачається, що на даний час кошти, необхідні для погашення заборгованості у нього відсутні, однак з серпня 2018 року він планує здійснювати підприємницьку діяльність та за рахунок отриманих доходів погашати наявну заборгованість.

За таких обставин, не вбачається факту ухилення боржника від виконання рішення, так як відсутні будь-які докази свідомих діянь (дій або бездіяльності) боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні.

Крім того, в поданні державним виконавцем взагалі не обґрунтовано, в чому є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 «Свобода пересування» Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню існуючої заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, однак державний виконавець в судове засідання не зявився, що розцінюється судом як непідтримання внесенного ним подання та недоведення обставин, викладених у ньому,тому суд приходить до висновку, що вказане подання головного державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу є необґрунтованим, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 251, 260, 261, 352-354, 441 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяОСОБА_3