ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2018 року м. Кропивницький

справа № 398/1252/17

провадження № 22-ц/781/657/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М.,Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_1.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року, у складі головуючого судді - Коліуш Г.В. у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 71 894,78 грн., яка складається з 41483,82 - сума дебіторської заборгованості, 30410,96 грн. - сума нарахованої пені.

В обгрунтування позову зазначав, що відповідач відповідно до наказу №Э-КG-КП-2009/1-46 від 01.09.2009 року була прийнята на посаду касира - операціоніста. Між позивачем та відповідачем був укладений трудовий договір та договір про повну матеріальну відповідальність.

06.10.2011 року у відділенні № 91 Олександрійського філіалу ПАТ КБ «Приватбанк» проведено ревізію матеріальних цінностей, якою встановлено нестачу грошових коштів на суму 58 072,26 грн., а 27.10.2011 року відповідач звільнена з роботи за п.2 ст.41 КЗпП України, за вказаних фактом порушено кримінальну справу відносно відповідача за ч.2 ст.191 КК України.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення позивачу завдано матеріальну шкоду, яка обліковується на рахунку дебіторської заборгованості, відкритому на ім'я відповідача, до цього часу залишок заборгованості обліковується на рахунку та не погашений.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, що суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання та допустив однобічність та неповноту судового розгляду, висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обгрунтування скарги зазначає, що судом не було належним чином досліджено обставини справи, що підтверджують винуватість відповідача за виявлену нестачу матеріальних цінностей. Вказує на те, що ОСОБА_1 порушено норми чинного законодавства під час виконання трудових обов'язків та умови договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Судом першої інстанції не було враховано факт, що відповідач частково відшкодувала завдані збитки, а тому визнала свою вину, а також те, що відповідача звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строку давності, а не у зв'язку з відсутністю або недоведеністю вини.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» вважає недоведеними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, пояснення відповідача та її представника, які просили відмовити у її задоволенні, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведена та не підтверджена доказами протиправна поведінка відповідача, а тому відсутні підстави для стягнення з неї матеріальної шкоди на користь позивача.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідно до наказу №Э-КG-КП-2009/1-46 від 01.09.2009 року відповідач була прийнята на посаду касира-операціоніста в ПАТ КБ «Приватбанк» (том 1 а.с.4-5)

Між позивачем та відповідачем був укладений трудовий договір №1640 від 01.09.2009 року та укладений договір про повну матеріальну відповідальність №1640/1 від 01.09.2009 року (том 1 а.с.6-10).

Відповідно до договору про повну матеріальну відповідальність відповідач взяв на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених йому установою банку цінностей і в зв'язку з цим зобов'язується обережно поводитися з переданими йому на зберігання або на інші цілі матеріальними цінностями і вживати заходи щодо запобігання шкоди, своєчасно повідомляти адміністрацію установи банку про усі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених йому цінностей, суворо дотримуватися встановлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання тощо.

Посадова інструкція касира-операціоніста 2 категорії передбачає, що основними завданнями є, зокрема, забезпечення схоронності грошових коштів, цінностей, касових документів, в функції касира входить обслуговування юридичних та фізичних осіб прийому та видачі грошової готівки: прийом готівкових грошових коштів клієнтів для зарахування на поточні рахунки, прийом готівкових грошових коштів від фізичних осіб для зарахування на власні поточні рахунки, вкладні/депозитні/ рахунки та рахунки інших юридичних та фізичних осіб, прийом платежів населення, касир-операціоніст несе відповідальність схоронність цінностей.

06.10.2011 року у відділенні №91 Олександрійського філіалу КБ «ПриватБанк» проведено ревізію матеріальних цінностей , якою було встановлено нестачу грошових коштів.

Висновком службового розслідування від 27.10.2011 року по факту недостачі в операційній касі №91 Олександрійського філіалу Кіровоградського РУ «Приватбанк», де працювала відповідач, встановлено, що загальна сума недостачі склала 54382,69 грн. та звільнено її з роботи у ПАТ КБ «Приватбанк» (том 1 а.с. 11).

За фактом нестачі грошових коштів прокуратурою м. Олександрії порушено кримінальне провадження відносно ОСОБА_1, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.191 КК України, за фактом заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Згідно з висновком судово - економічної експертизи №95 у кримінальній справі №51-751 по обвинуваченню ОСОБА_1 від 09 квітня 2012 року вбачається, що документально не підтверджується встановлена за актом звірки платежів в ПК «Біплан» № 1 від 11.11.2011 року нестача грошових коштів на суму 45 066,85 грн. у відділенні №91 «Олександрійського філіалу» ПАТ КБ «ПриватБанк» за період з 10.06.2011 року по 06.10.2011 року; документально підтверджується нестача, що не проведені касиром - операціоністом по ПК «Біплан» та отримані від платників готівкові кошти, згідно квитанцій, у період з 10.06.2011 року по 05.10.2011 року на загальну суму 31633,55 грн.; не надається за можливе встановити у якому періоді не проведені касиром-операціоністом по ПК «Біплан» та отримані від платників готівкові кошти згідно квитанцій, у зв'язку з тим, що на них не проставлена дата отримання готівкових коштів у касу відділення №91 Олександрійського філіалу ПАТ КБ «Приватбанк» на загальну суму 2839,50 грн.

Таким чином, вищевказаним висновком судово - економічної експертизи є встановленою сума нестачі, що не була проведена відповідачем у період з 10.06.2011 року по 05.10.2011 року у розмірі 31633,55 грн. (том 1 а.с.183).

З копії квитанцій від 07.10.2011 року та 10.10.2011 року вбачається, що відповідачем внесено на рахунок №3974 грошові кошти на загальну суму 21000,00 грн. (том 1 а.с.109).

Відповідно до ст. 130 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №14 від 29.12.1992 року, за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності.

Обов'язковими умовами настання матеріальної відповідальності працівника є пряма дійсна шкода; протиправна поведінка працівника; вина в діях чи бездіяльності працівника; прямий причинний зв'язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

Між позивачем та відповідачем був укладений трудовий договір та укладений договір про повну матеріальну відповідальність відповідача.

Договір про повну матеріальну відповідальність передбачав те, що відповідач взяв на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених йому установою банку цінностей.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору.

Судом апеляційної інстанції було досліджено кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.191 КК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.11.2016 року (справа №398/5344/14-к) звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності в зв'язку з закінченням строку давності.

Таким чином, закриття провадження у кримінальній справі відбулося із нереабілітуючих підстав, а сама відповідач визнаючи неправомірність своїх дій внесла на рахунок позивача грошову компенсацію у розмірі 21000, 00 грн.

Розглядаючи даний позов про матеріальне відшкодування завданих позивачу збитків суд апеляційної інстанції бере до уваги висновок судово - економічної експертизи №95 у кримінальній справі №51-751 по обвинуваченню ОСОБА_1 від 09 квітня 2012 року, яким підтверджено сума нестачі, що не була проведена відповідачем у період з 10.06.2011 року по 05.10.2011 року у розмірі 31633,55 грн.

На даний висновок як на доказ, про завдання матеріальних збитків, посилається і представник позивача.

Також на підтвердження виявленого факту недостачі ПАТ «ПриватБанк» проводило службове розслідування, було складено акт та проведено ревізії про затвердження факту виявлення нестачі в касі банку.

Суд першої інстанції помилково послався на те, що позивачем не доведено та не підтверджено доказами протиправної поведінка відповідача, а тому враховуючі суму, яка була сплачена відповідачем на відшкодування заподіяної позивачу шкоди внаслідок порушення покладених на неї трудових обов'язків, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у розмірі 10 633,55 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню в частині вимог, які доведені належними і допустимим доказами у справі.

Стягнення пені за даних правовідносин чинне законодавство не передбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, то згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так як, позовні вимоги та апеляційна скарга позивача підлягають частковому задоволенню, то з відповідача необхідно тягнути в дохід Держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року - скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () завдану матеріальну шкоду у розмірі 10 633,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) в дохід Держави судовий збір у розмірі 2500,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

03.08.2018 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді:

С.М. Єгорова

О.І.Чельник