Провадження №2/489/1271/18
Справа №489/1258/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, за участю третьої особи ОСОБА_11, про визначення часток у праві спільної власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з дійсним позовом, посилаючись не те, що вона є донькою ОСОБА_12, який помер 13 березня 2017 року. Вона прийняла спадщину у вигляді невизначеної частини у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1. Спадщину прийняла й дружина батька ОСОБА_4. З врахуванням частки у спадщині, від якої брат ОСОБА_11 відмовився на її користь, частки спадкоємців у спадщині становлять: 2/3 за нею, 1/3- за ОСОБА_4. Нотаріус, який веде спадкову справу, відмовила у видачі свідоцтва постановою від 28 лютого 2018 року через ненадання належного правовстановлюючого документу на квартиру, в якій є спадкова частка. Вважає, що частка ОСОБА_12 була рівною серед інших співвласників квартири і тому дорівнює 1/8 частині, що слід визначити судовим рішенням. Оскільки її право власності не визнається, то просить суд також визнати за нею право власності на 2/8 частину квартири.

В ході розгляду справи, представником позивача було подано заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, зокрема вимоги про визнання за позивачем права власності на 2/8 частини квартири АДРЕСА_2.

Позивачем подано заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує з урахуванням заяви про залишення частини вимог без розгляду.

Відповідачем ОСОБА_4 було подано заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги щодо встановлення частки у спільній сумісній власності визнає.

Відповідачі у встановлений судом строк без поважних причин відзиви не надавались, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК).

В строк, встановлений судом треті особи пояснення щодо позову не надали (ч. 4 ст. 181 ЦПК).

Встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, суд при вирішенні справи виходить з наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 20 квітня 2017 року, 13 березня 2017 року в м. Миколаєві помер ОСОБА_12 9а.с. 9). Після його смерті заведена нотаріальна справа Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою (а.с. 84-121).

Відповідно до копій відповідних свідоцтв ОСОБА_12 є батьком ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка у звязку із заміжжям обрала собі в 1990 році прізвище ОСОБА_3 (а.с.11, 12) .

Братом позивачки та сином спадкодавця є ОСОБА_11, який відмовився від своєї частки за законом на користь позивачки. Про що свідчить відповідна заява, яка міститься в матеріалах спадкової справи (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло виданого ДП НВГК «Зоря» - «Машпроект» 18 червня 2002 року ОСОБА_4 та членам її сімї в кількості 7 осіб, у тому числі ОСОБА_14, передано у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с.14).

На звернення позивачки, 05 лютого 2018 року ДП НВГК «Зоря Машпроект» відповіло письмовою відповіддю про неможливість видачі дубліката свідоцтва про право власності, оскільки дублікат видається лише за заявою власника (співвласника), якою вона не є (а.с. 17).

28 лютого 2018 року державний нотаріус Другої миколаївської державної нотаріальної контори видав постанову про відмову ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вказаної квартири через неподання документів, які посвідчують право власності спадкодавця (а.с.13).

Згідно копії довідки з місця реєстрації місця проживання спадкодавця від 12 травня 2017 року, на час смерті із ним проживала дружина ОСОБА_4 (а.с. 18).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення без розгляду позову, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки представником позивача в ході розгляду справи під час підготовчого судового засідання було заявлено про залишення без розгляду позову в частини позовної вимоги про визнання права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування, суд вважає за можливо задовольнити клопотання, оскільки воно не зачіпляє чиїх-небудь прав чи обовязків та є правом позивача на визначення обсягу позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно).

Положеннями частини 1 статті 368 Цивільного кодексу України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частиною 2 статті 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

За змістом ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У судовому порядку у відповідності до норм ЦК України можливо здійснити дробове визначення ідеальних часток співвласників, а саме по 1/8 частці за кожним, з огляду на зявлення таких позовних вимог (постанова ВС від 07 березня 2018 року в справі № № 209/7097/14-ц), відсутність заперечень з боку інших співвласників та враховуючі те, що в позасудовому порядку вирішити питання щодо встановлення часток, позивач позбавлена можливості.

З огляду на зазначене, вимога позивача щодо встановлення частки у спільному майні обґрунтована, законна та підлягає задоволенню.

Вимог щодо розподілу судових витрат, повязаних з розглядом справи, сторонами не ініціювалось.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, за участю третьої особи ОСОБА_11, про визначення часток у праві спільної власності задовольнити.

Визначити частку ОСОБА_12, який помер 13 березня 2017 року у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини.

Позовну вимогу щодо визнання права власності на 28 частки квартири АДРЕСА_3 після смерті батька ОСОБА_12, який помер 13 березня 2017 року залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «07» серпня 2018 року.