Ухвала

20 липня 2018 року

м. Київ

справа № 331/354/17

провадження № 61-40091ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року у даній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертоїстатті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заявником не додано до неї документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір»за за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана, зокрема, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складав 1 600,00 грн.

На підставі зазначеного, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 100 432,14 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Разом з тим, ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на майновий стан та занадто великий розмір судового збору.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки наведені ним доводи та надані докази не є підставами для звільнення її від сплати судового збору.

Заявником не надано переконливих доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та не зазначено обставин, які б відповідали вимогам, встановленим статтею 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення його від сплати судового збору.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, на підтвердження сплати судового збору заявникові необхідно надати до суду відповідний документ або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначеного недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скаргивідмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 30 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов