Ухвала

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 363/214/17-ц

провадження № 61-15154св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

заявники: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

зацікавлена особа: Вишгородський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Київської області від 12 липня 2017 року у складі суддів: Суханової Є. М., Данілова О. М., Мережко М. В.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України їхнього батька ОСОБА_7 станом на ІНФОРМАЦІЯ_2. Заява мотивована тим, що вони народилися у м. Єреван (республіка Вірменія) та у 1990 році переїхав зі своїми батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в Україну та з того часу постійно проживають на її території, батько проживає в Україні з 1988 року. Його батько є громадянином України, з 23 серпня 2002 року до сьогоднішнього часу він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1. Встановлення юридичного факту мешкання їхнього батька на території України станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно заявникам для оформлення громадянства України.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 березня 2017 року заяву про встановлення факту постійного проживання задоволено. Встановлено факт постійного проживання в Україні батька заявників, ОСОБА_7 станом на ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 12 липня 2017 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 березня 2017 року скасовано, у задоволенні заяви відмовлено.

У серпні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали касаційну скаргу, що підписана представником ОСОБА_6, у якій просили скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 серпня 2017 року у справі відкрито касаційне провадження.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 363/214/17 за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, зацікавлена особа Вишгородський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області про встановлення факту постійного проживання, призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель