Номер провадження: 22-ц/785/6032/18
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

27.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в особі судді судової палати у цивільних справах Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10 травня 2018 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ІЗТ-Авто», за участю третіх осіб на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2017 року позивачка звернулась до суду 14 грудня 2016 року з позовом, який 06 квітня 2017 року було уточнено, до ПАТ «ІЗТ-Авто», за участю третіх осіб на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4, ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» , відповідно до якого просила стягнути з ПАТ «ІЗТ-АВТО» на її користь збитки, у зв'язку з пошкодженням належного їй транспортного засобу Lexus д/н НОМЕР_1 в розмірі 46 997,08 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 000,00 грн. та судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору (а.с.3, а.с.60-61).

В обґрунтування позову зазначила, що 17 лютого 2016 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volvo, д.н. НОМЕР_2 з причепом Koegel SN24, д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу Lexus д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 22.03.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. З метою визначення вартості відповідального ремонту пошкодженого транспортного засобу Lexus д.н. НОМЕР_1, позивачем була замовлена авто-товарознавча експертиза, згідно висновків якої було встановлено, що вартість відновлювального ремонту становить 81 234,07 грн., за проведення якої було сплачено 1 000,00 грн. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Volvo, д.н.НОМЕР_2 з причепом Koegel SN24, д.н.НОМЕР_3 на час настання ДТП була застрахована в ПрАТ «ПЗУ Україна» згідно полісу №АІ 7805839 від 09.02.2015 року, що підтверджується розпорядженням про виплату страхового відшкодування №UA021/L02/01. Страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 34 236,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням №41767 від 27.04.2016 року. Також з письмових пояснень позивача вбачається, що транспортний засіб Volvo, д.н.НОМЕР_2 з причепом Koegel SN24, д.н.НОМЕР_3 на час скоєння ДТП знаходився у володінні відповідача на підставі договору оренди, що укладений між ПАТ «Іллічівськзовніштранс» та ПАТ «ІЗТ-Авто» від 01.07.2001 року, строком дії до 31.12.2016 року. Позивач вважає, що у зв'язку з тим, що суми страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданих, які позивач повинен понести для відновлення свого порушеного права, відповідач повинен відшкодувати йому різницю між сумою виплаченого страхового відшкодування та сумою відновлювального ремонту, розмір якої складає 46 997,08 грн., витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 000,00 грн. та судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору. Рішенням Приморського районного суду м . Одеси від 10 травня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «ІЗТ-Авто», за участю третіх осіб на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4, ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди відмовлено, обґрунтовуючи наступним: суду не надано доказів щодо оцінки матеріальної шкоди позивача на суму 81 234,07 грн., а також суд не приймає до уваги як належний доказ Акт виконаних робіт №34/2 від 18.04.2016р., на вказану суму, оскільки замовником його є не позивач, а ОСОБА_6, та який не підписаний замовником. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивач надав в підтвердження розрахунку своєї суми лише 1-у та останню сторінку заключення експертного автотоварочзнавчого дослідження судового експерта Кеосак А.П. №032/16 від 18.03.2016 року (повний текст відсутній) та позивачкою не надано суду доказів, що саме відповідач повинен сплатити суму збитків, у зв'язку з пошкодженням належного їй транспортного засобу Lexus д.н. НОМЕР_1 в розмірі 46 997,08 грн., не надано суду доказів що саме сума у розмірі 46 997,08 грн. є різницею між сумою відновного ремонту та сумою страхового відшкодування, також позивачкою не доведено, що саме нею було понесені витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1 000,00 грн. оскільки квитанція від 18.03.2016 рокувидана на ім'я ОСОБА_8 (а.с.210-214).

19 червня 2018 року ОСОБА_3 через суд першої інстанції звернулась з апеляційною скаргою на рішення суду та просила ухвалити нове рішення суду, яким скасувати рішення суду від 10 травня 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог про відшкодування збитків. Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, а саме посилання суду першої інстанції, що позивачем не доведено суму підтвердження понесених витрат, спростовується фактом того, що відповідачем не спростовується зміст та висновок судового експерта №032/16 від 18 березня 2016 року, який наявний в матеріалах справи, що підтверджує відновлювальний ремонт на суму 81 234,07 грн. Крім того, апелянт зазначає, що суд залишив поза увагою звіт №0567/16 від 04 березня 2016 року ФОП ОСОБА_9, який виконаний на замовлення страхової компанії, вартість відновленої вартості складає 71 417 грн. 88 коп., тобто, на думку апелянта, відповідач фактично визнав висновки звіту (а.с.217-219).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване рішення було ухвалено 10 травня 2018 року, повний текст якого було виготовлено 21 травня 2018 року (а.с210-214). У судовому засіданні під час проголошення рішення суду апелянт участь не приймав, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с.207-208). Копію вказаного рішення суду апелянт отримав 08 червня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.216). Апеляційну скаргу ОСОБА_3 подала 19 червня 2018 року (а.с.217-219). Отже, апеляційна скарга була подана з додержанням встановлених строків оскарження рішення суду.

02 липня 2018 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10 травня 2018 року залишено без руху до усунення недоліків, а саме доплати судового збору в розмірі 175,51 гривень.

25 липня 2018 року до суду надійшла заява апелянта ОСОБА_3 про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів справи оригіналу квитанції про доплату судового збору у розмірі 175,51 гривень.

Отже, недоліки апеляційної скарги усунено та апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справи відповідачі, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім'я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв'язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Таким чином, перешкоди для відкриття апеляційного провадження передбачені ч.ч. 2-5 ст. 357, ч. 1-2 ст. 358 ЦПК України відсутні. Апеляційна скарга підлягає прийняттю до розгляду апеляційним судом Одеської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10 травня 2018 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ІЗТ-Авто», за участю третіх осіб на боці відповідача без самостійних вимог, щодо предмету спору - ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк