"03" серпня 2018 р. Справа № 363/3033/18
УХВАЛА

03 серпня 2018 року суддя Вишгородський районний суд Київської області Чірков Г.Є. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення від 19 липня 2018 року № 206,

встановив:

в позові оскаржується рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 19 липня 2018 року № 206, про встановлення ОСОБА_3 годин побачення з її малолітніми дітьми в літній період з 19 липня по 21 серпня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1, з можливістю поїздки на оздоровлення в курортний комплекс «Сонячна», що розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, курорт Затока, вул. Приморська, 189.

В заяві представник позивача просить забезпечити позов шляхом зупинення виконання вказаного рішення до моменту прийняття остаточного рішення суду по даній справі.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З висловлених у заяві мотивів та з огляду на характер спірних правовідносин не можна допустити, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Крім того, зупинення виконання оскаржуваного рішення фактично призведе до задоволення позову без розгляду справи по суті, чого суд зробити не вправі.

При цьому, суд не може дійти висновку, що обраний вид забезпечення позову слугуватиме меті його застосування.

Підстав вважати, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення про задоволення позову у суду немає.

З цих підстав суд не може дійти висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення, а тому заява про це задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя