Ухвала

27 липня 2018 року

м. Київ

справа № 522/5772/17

провадження № 61-15180ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 22 січня

2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у межах спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Одеської області від

22 січня 2018 року, яку було подано з пропуском строку на касаційне оскарження, встановлено частиною першою статті 390 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк до 13 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали для сплати судового збору та надання копії ордеру на підтвердження повноважень ОСОБА_2

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків до якої додано ордер по надання правової допомоги на підтвердження повноважень

ОСОБА_2 здійснювати представництво інтересів ОСОБА_1 у Верховному Суді, однак в частині сплати судового збору недоліки касаційної скарги не усунуто.

Заявник порушує питання про відстрочення сплати судового збору, оскільки визначена судом сума судового збору за розгляд касаційної скарги у розмірі

16 289, 80 грн фактично становить розмір її річної пенсії. На підтвердження зазначених обставин представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надала довідку з Пенсійного фонду України про розмір пенсії ОСОБА_1 з грудня 2017 року по травень 2017 року.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що право суду на відстрочення, розстрочення, або звільнення від сплати судового збору залежить від конкретний умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Вирішуючи клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору, вважаю, що воно не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано переконливих доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору. Долучена до клопотання довідка з Пенсійного фонду України не містить інформації щодо річного доходу заявника та не дає підстав вважати, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків його річного доходу за попередній календарний рік.

Ураховуючи наведене, вважаю, що строк для усунення недоліків в частині сплати судового збору підлягає продовженню.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Керуючись статтями 127, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Продовжити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 27 серпня 2018 року, але не більше п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду, касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик