Єдиний унікальний номер 728/529/18
Номер провадження 2/728/276/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2018 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Пархоменка П.І.

за участі:

секретаря судового засідання - Горбач Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі цивільну справу:

за позовом ОСОБА_1

до

відповідача ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради

вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав

учасники справи:

від позивача - адвокат Ковалюх В.М. (ордер ЧН № 020594)

від відповідача - ОСОБА_2

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 3 квітня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про позбавлення батьківських прав.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дитиною не проживає, дитиною не опікується, у вихованні участі не приймає, аліменти не сплачує, у зв'язку із чим позивач просила позбавити відповідача батьківських прав щодо їх неповнолітньої дитини.

3. Відповідач позовні вимоги визнав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Представник третьої особи надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.54-55), в заяві просив позовні вимоги задовольнити.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою суду від 23 липня 2017 року (а.с.58-59) було постановлено забезпечити участь відповідача в судовому засіданні в режимі відео конференції.

ІV. Пояснення учасників справи в судовому засіданні.

6. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

7. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

V. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.5) ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. ЇЇ батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

9. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2010 року (а.с.7) підтверджується, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

10. Згідно із довідкою Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 23» від 27 жовтня 2017 року за № 1414 (а.с.11) дитина ОСОБА_6 мешкає в АДРЕСА_1 та перебуває під наглядом фахівців закладу охорони здоров'я з народження. Вихованням дівчинки та забезпеченням їй належного догляду, в тому числі і під час хвороби, займається мати. Амбулаторні прийоми дільничого педіатра дитина відвідує також у супроводі матері.

11. Листом Харківської гімназії № 172 від 10 жовтня 2017 року № 995 (а.с.10) підтверджується, що вихованням дитини займається мати.

12. Із змісту висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.54-55) випливає, що розглянувши заяву ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_6, з'ясувавши, що майже з 2010 року (після розлучення) вихованням та утриманням неповнолітньої доньки батько не займався, аліментів не сплачував, жодного разу не відвідував доньку, неповнолітня увесь цей час проживала із мамою і була на її утримані, крім того, здоров'ям та вихованням дитини батько не цікавиться, коштів на утримання не надає, опікунська рада вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_6

V. Оцінка Суду.

13. В даній ситуації Суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім'ї, яке здійснюється на засадах, визначених у СК: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п'ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.

Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України).

14. Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.

З іншої сторони обов'язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому «якнайкращих інтересів дитини» (статті 1, 9 Конвенції про права дитини (далі Конвенція)).

15. Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:

Кожна людина має обов'язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

16. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідача спрямоване на захист «прав і свобод» дитини ОСОБА_6

Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідача вимоги статті 29 Декларації щодо законності та мети втручання дотримані.

17. Судом за обставинами справи встановлено, що відповідач практично протягом більше ніж 5 років життям дитини не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, що свідчить про ухилення ним від виконання своїх батьківських обов'язків і виходячи із положень статей 164-167 СК є підставою для позбавлення батьківських прав.

18. Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини ОСОБА_6 і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідача щодо зміни свого відношення до виховання дитини без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

19. Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України»).

20. Повертаючись до обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів неповнолітньої ОСОБА_6, Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучених, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов'язків і відновити або зміцнити здатність сім'ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

В ситуації, що розглядається з часу розлучення відповідача з дитиною минуло 8 років при ініціативі відповідача, який протягом тривалого часу не виявив бажання вчинити будь-які дії пов'язані з відновленням свого зв'язку із дитиною. Навіть при судовому розгляді відповідач жодним чином не продемонстрував Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною і в такій ситуації на думку Суду без бажання відповідача держава позбавлена можливості посприяти йому у виконанні ним своїх батьківських обов'язків і відновленні або зміцненні здатності сім'ї.

Також, важливим для Суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідача, відносини, які склались між ним і дитиною не зміняться в бік розлучення його з дитиною, які разом не проживають більше ніж 8 років.

Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про неповнолітню дитину, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дитини.

Як підсумок, аналізу елементів, які впливають на визначення «якнайкращих інтересів дитини» Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам ОСОБА_6 і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію прав дитини.

21. Суд повторює, що важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батька, оскільки вона з ним не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батька із своєю дитиною.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьком та дитиною.

Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169).

22. В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідача в його сімейне життя та при визначенні «якнайкращих інтересів дитини».

23. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов'язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи.

24. Крім того, Судом враховується, що відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

25. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - задовольнити повністю.

2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили Суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, місце реєстрації АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, останнє відоме зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, місце знаходження вулиця Чернишевська, б. 55, 4 поверх, індекс 61002, .

Дата складення повного судового рішення: 8 серпня 2018 року.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області П.І. Пархоменко