Дата документу 06.06.2018 Справа № 554/2092/18
Провадження № 2/554/1744/2018
06 червня 2018 року місто Полтава
Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,
29 березня 2018 року позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через регулярні сварки та непорозуміння.
Крім того, позивач зазначила, що з відповідачем проживає окремо та він не надає допомоги на утримання їхніх спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач просила шлюб розірвати та стягувати за рішенням суду аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою від 03 квітня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судовий розгляд справи на 18 квітня 2018 року та надано строк відповідачу для надання відзиву на позовну заяву.
Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», повторно в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суддя вирішила розглянути справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи вказані обставини та те, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Суддею встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 вересня 2005 року, який був зареєстрований в Артемівському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 631 (а.с. 15).
Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7), які проживають з позивачем і знаходяться на її повному матеріальному утриманні.
Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які не бажають, проживають окремо.
Спір про майно між сторонами буде вирішуватися в окремому судовому провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Ураховуючи те, що фактично сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, примирення між подружжям не можливе, суддя вважає необхідним шлюб розірвати.
Крім того, на даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції).
Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Це положення відбите і в національному законодавстві. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, системний аналіз норм законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Ураховуючи взаємний обовязок батьків утримувати дітей, реальні і розумні потреби дітей в їх матеріальному забезпеченні на рівні, необхідному для їх розвитку, а також те, що відповідач є працездатним, не обтяженим аліментними зобовязаннями, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які, проживаючи з матірю, потребують такої допомоги, суддя призначає до стягнення з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи від дня предявлення позивачем позову до суду.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суддя допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню їй за рахунок відповідача.
Керуючись ст.ст. 104, 112, 180-182, 183, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, принципом № 4 Декларації прав дитини дитині, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355, 430 ЦПК України, суддя
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 23 вересня 2005 року в Артемівському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 631, між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Бабакова») та ОСОБА_5, - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу присвоїти прізвище «Бурнукіна», відповідачу «Бурнукін».
Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації: пров. Автодорожний, 6, м. Луганськ, адреса фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП : НОМЕР_1, паспорт серії ЕК № 791860, виданий Первомайським МВ УМВС України в Луганській області 20 березня 1998 року) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса реєстрації: пров. Автодорожний, 6, м. Луганськ, адреса фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП невідомий, паспорт серії ЕН № 451800, виданий Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 29 травня 2010 року) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 29 березня 2018 року та продовжувати до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 40 копійок.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двом) днів з дня його складання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд міста Полтави.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

1.Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса реєстрації: пров. Автодорожний, 6, м. Луганськ, адреса фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП невідомий, паспорт серії ЕН № 451800, виданий Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 29 травня 2010 року.

2.Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації: пров. Автодорожний, 6, м. Луганськ, адреса фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП : НОМЕР_1, паспорт серії ЕК № 791860, виданий Первомайським МВ УМВС України в Луганській області 20 березня 1998 року.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко