ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5943/18
провадження № 2/753/4660/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді МИЦИК Ю.С.

при секретарі ГОРБЕНКО А.О.

за участю сторін не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння в подружньому житті. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. При цьому, позивач посилається, що відповідач не надає коштів на утримання малолітнього сина, а тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) позивач має право на стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Ухвалою суду від 25 квітня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14 червня 2018 року дану справу призначено до розгляду по суті та закрито підготовче судове засідання.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розгляд даної справи проводити за її відсутністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у визначених розмірах не заперечував. Крім того, просив суд розгляд даної справи проводити за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини.

Сторони перебувають в шлюбі з 17 липня 2015 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №581. Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3.

Із позовної заяви вбачається, що між подружжям виникали непорозуміння та спільне життя в них не склалось через різні погляди на життя. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки з березня 2018 року. На даний час син проживає з матір'ю, яка належним чином виконує свої батьківські обов'язки.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до стст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що спорів про поділ майна та місце проживання дитини між сторонами на даний час не існує.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Оскільки малолітній син проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання та виховання.

У відповідністю із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

ОСОБА_2 на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та окрім соціальних виплат, інших джерел доходів не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Таким чином, враховуючи викладене, обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, врахувавши визнання позову відповідачем суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивача в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною трирічного віку.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись стст. 3, 7, 21, 24, 80, 84, 110-112, 180, 182 Сімейного кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», стст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 206, 263, 265, 268, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №581, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 квітня 2018 року року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 квітня 2018 року та до досягнення дитиною трирічного віку.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 1 409 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.