Провадження № 2/761/3057/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Актуальна правда», ОСОБА_2 про визнання факту поширення недостовірної інформації зобов'язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Громадської організації «Актуальна правда», ОСОБА_2, згідно з яким просив суд: визнати факт поширення відповідачами недостовірної інформації такого змісту: Заголовок: «ІНФОРМАЦІЯ_1». Далі по тексту дослівно: «В Окружном административном суде Киева банда, разворовывающая землю и лес возле поселка Быковня, под. руководством ОСОБА_3, избили журналистов ОСОБА_4 и ОСОБА_5. Журналистов били кулаками в лицо, повалили на пол, добивали ногами, разбили видеокамеру и диктофон. После избиения журналистов Актуальной Правды, ОСОБА_1, жулик и член организованной преступной группировки «ІНФОРМАЦІЯ_2», хвастался удостоверением газеты партии «Батькивщина», а его товарищ по лесной банде ОСОБА_6, угрожал прямо в здании суда проломить голову журналисту ОСОБА_7. Начиналось заседание суда по поводу отмены решения по разворовыванию Быковнянского леса, на который пришли полсотни людей, защищающих деревья и протестующих против вырубки леса в тесной комнате на несколько человек. Судья специально закрыл большой зал заседания, не выполнив собственное обещание от 16 января 2017 года. Подробности публичного нападения на сотрудников СМИ в видеосюжете». - та визнати такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача; зобов'язати відповідачів у той же спосіб, в який було поширено недостовірну інформацію, опублікування спростування наступного змісту «Спростування. ГО «Актуальна правда» та автор журналіст ОСОБА_2 в засобах масової інформації, шляхом розміщення на офіційному сайті ГО «Актуальна правда» ІНФОРМАЦІЯ_3, на інтернет-сторінках в соціальній мережі контакт ІНФОРМАЦІЯ_4, на відеохостингу, що надає послуги розміщення відеоматеріалів ІНФОРМАЦІЯ_5, в соціальній мережі фейсбук ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 було поширено інформацію, що принижує честь, гідність, ділову репутацію позивача з вказаних сторінок; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн. та сплачений позивачем судовий збір.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що в засобах масової інформації, шляхом розміщення на офіційному сайті ГО «Актуальна правда» ІНФОРМАЦІЯ_3, про позивача було поширено вищенаведену інформацію.

В подальшому, ця ж сама інформація була поширена в Інтернеті через інтернет-сторінки в соціальній мережі контакт ІНФОРМАЦІЯ_4, на відеохостингу, що надає послуги розміщення відеоматеріалів, - ІНФОРМАЦІЯ_5, та в соціальній мережі фейсбук ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Разом з тим, позивач вважає, що вищенаведена інформація, яка була поширена відповідачами відносно нього, не відповідає дійсності та є такою, що принижує його честь та гідність, а також завдає шкоди діловій репутації, оскільки справляє негативне враження на суспільство, переконуючи останнє в тому, що позивач є особою з кримінальним минулим, зневажає закон та вчиняє аморальні дії.

За вказаних обставин, позивач, посилаючись на положення ст.ст. 30, 32, 34, 62, 68 Конституції України та ст.ст. 277, 278 Цивільного кодексу України, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 03.08.2017 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом.

Ухвалою від 27.02.2018 було вирішено питання щодо продовження розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Крім того, відповідачу було роз'яснено, що відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, ст. 191 ЦПК України одночасно з надісланням (надання) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов'язаний надіслати іншим учасникам справи.

19.03.2018 року на адресу суду надійшов відзив ГО «Актуальна правда» на позовну заяву.

Разом з тим, враховуючи те, що вказаний відзив на позов було подано відповідачем з порушенням вищенаведених положень ЦПК України, а саме: одночасно з наданням відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів не була надіслана іншим учасникам справи, суд, керуючись вимогами ч.9 ст. 83 ЦПК України, не бере вказаний відзив до уваги.

Представники позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не сповістили.

Вислухавши представників позивача, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно приписів ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

В свою чергу, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У відповідності до положень ст. 32 Конституції України кожному гарантується cудовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Як встановлено вимогами положеннями ч.ч. 4, 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.п. 12, 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1, під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач установити та зазначити в позовній заяві.

Разом з тим, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.18 вищенаведеної постанови, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись до суду з позовом, позивач наголошував на тому, що інформація, яка, на його думку, підлягає спростуванню відповідачами, як недостовірна, була поширена ними в Інтернет через інтернет-сторінки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_7.

При цьому, на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_2 є автором оспорюваної статті, а відповідач ГО - власником сайту, розміщеного на інтернет-сторінці ІНФОРМАЦІЯ_3, позивачем в якості доказів додано до матеріалів справи роздруківки вищенаведених інтернет-сторінок.

Однак, в силу вищенаведених положень чинного цивільного процесуального законодавства, надані позивачем роздруківки з інтернет-сторінок не є достатніми, належними та допустимими доказами, які б підтверджували факт поширення зазначеної у позові інформації саме відповідачами, адже з огляду на відсутність будь-яких інших доказів, наприклад, експертного висновку, як офіційного письмового доказу змісту веб-сторінки, який містить інформацію про дату та час фіксації, а також інформацію про доменну назву, якою адресується веб-сайт, суд позбавлений можливості достовірно встановити джерело походження спірного матеріалу та факт його поширення саме відповідачем.

Крім того, враховуючи те, що в соціальних мережах «Фейсбук» та «Вконтакте» може зареєструватися будь-яка особа та під будь-яким іменем, суд вважає, що створити та підтримувати сторінку Громадської організації «Актуальна правда», у тому числі шляхом розміщення інформації, фотознімків та відеоматеріалів, могла будь-яка особа.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення свого позову, зокрема щодо поширення відповідачами оспорюваної інформації, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, та автором інформації.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Громадської організації «Актуальна правда», ОСОБА_2 про визнання факту поширення недостовірної інформації, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 08.08.2018 року.

Суддя: