Справа №: 343/838/18
Провадження №: 2/0343/409/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді - Монташевич С. М.,

секретаря - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/838/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

з участю: позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - адвоката ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2, із 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову суму в розмірі 1860 (одну тисячу вісімсот шістдесят) гривень, які стягувати щомісячно з часу ухвалення судового рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповдач були одружені з 05.02.2005 року. Від даного шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходиться на її вихованні. Вони розірвали шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 13.10.2009 р., актовий запис № 120. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2006 р. стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення аліментів розпочато з 09.10.2006 р. до повноліття дочки. Відповідач сплачував аліменти до 500 гривень щомісячно, про що свідчить копія довідки Долинського відділу ДВС. Таких коштів на утримання дитини не вистачає.

08.07.2017 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на її утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». З цього часу аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише утримують, використовують їх від імені дітей. Згідно з цим законом розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який з 12.01.2018 р. для дитини віком більше шести років становить 1860 грн. в місяць.

З урахуванням такого факту, що відповідач працює постійно за кордоном в Польській Республіці, то слід змінити спосіб стягнення аліментів з 1/4 частини усіх видів заробітку на тверду грошову суму 1860,00 гривень щомісячно, які стягувати до повноліття дочки.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив позов задоволити частково, стягнувши з нього аліменти на утримання доньки ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 930,00 грн. щомісячно до додсягнення дитиною повноліття. Мотивував свої заперечення тим, що твердження позивачки про те, що він працює за кордоном є голослівні, нічим не доведені. Він не працює за кордоном постійно. На даний час він зареєстрований і проживає в с. Раків. Має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 Крім того, він проживає з непрацездатною матір'ю, яка є інвалідом ІІ групи та потребує постійного лікування. А тому він змушений матеріально їй допомагати. Також він несе постійні витрати на оплату комунальних послуг. За таких обставин він не взмозі сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 в розмірі 1860,00 грн., адже це поставить його в скрутне матеріальне становище.

Заяви та клопотання учасників справи:

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявила клопотання про приєднання доказів, яке подала письмово до канцелярії суду та примірник якого направила відповідачу, про що долучила відповідну квитанцію. В клопотанні зазначила, що долучені нею докази засвідчують хворобливий стан дитини, якій діагнозтовано ряд хворіб. В результаті проходження лікування нею понесені значні витрати. Досі вона здійснює лікування та профілактику ацетонемічного синдрому, який був виявлений у дитини у 2009 році. Дочка відвідує школу, платні гуртки. У зв'язку з розвитком танцювальних здібностей дочки, виникає необхідність додаткових фінансових витрат на навчання в балетній студії, яку вона відвідує на протязі трьох років. Крім того, значні кошти витрачаються нею на оплату комунальних послуг. Також вона здійснює догляд за онкохворою матір'ю та лежачим батьком - інвалідом ІІ групи. Батьки потребують вартісного лікування, що перевищує розмір пенсії, а тому вона змушена постійно допомагати батькам. Позивачка та її представник - адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали. Просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не з'явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку. Від відповідача жодних клопотань чи заяв не поступало.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 13.10.2009 р. розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 13.10.2009 р., копія якого долучена до справи (а.с. 2).

Також сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 08.09.2006 р. (а.с. 4).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.11.2006 р., справа № 2-1212/2006, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 3).

Як вбачається з довідки про розмір аліментів № 207 від 26.04.2018 р., виданої Долинським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, ОСОБА_9 отримала аліменти з ОСОБА_2 за період з 01.01.2017 р. по 01.01.2018 р. в розмірі від 495,00 грн. по 536,00 грн. щомісячно, залежно від місяця (а.с. 9).

Судом встановлено матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, а саме, що у нього на утриманні знаходяться ще двоє малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_6 від 12.04.2010 р. та серії НОМЕР_5 від 04.07.2013 р. (а.с. 18-19).

Крім того, відповідач є сином ОСОБА_10 відповідно до свідоцтва народження серії НОМЕР_7 від 18.04.1977 р., яка являється інвалідом ІІ групи, хворіє, потребує постійного догляду та лікування, про що свідчить довідка сер. МСЕ № 0275459, виписка з історії хвороби карти хворого № 2426 від 30.04.2015 р. та виклик на дім від 06.07.2017 р. (а.с. 21 - 24). У відзиві на позов відповідач стверджує, що зважаючи на незначний розмір пенсії матері, про який вказує довідка, видана відділом пенсійного забезпечення м. Долина № 1120 від 04.06.2018 р., а саме: з грудня 2017 р. по травень 2018 р. вона становила 1760,27 грн., він допомагає їй в утриманні та лікуванні (а.с. 25). Такі твердження відповідача не були спростовані позивачкою.

Згідно долученого витягу з історії розвитку дитини ОСОБА_4, сторінок медичної картки дитини, заключення ЛКК № 8 та виписки з історії хвороби № 363 дочка сторін за період з 2014 року по даний час перехворіла рядом захворювань, з приводу яких лікувалася, як амбулаторно, так і стаціонарно (а.с. 36 - 42).

Відповідно до довідки, виданої ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_9, вона протягом трьох років навчається в балетній студії "Реверанс" під керівництвом ОСОБА_11 з оплатою 250,00 грн. за місяць (а.с. 43).

Як вбачається з квитанцій про оплату комунальних послуг, ОСОБА_12 щомісячно несе витрати на оплату комунальних послуг (а.с. 44).

Також в судовому засіданні встановлено та не спростовано відповідачем, що батьки позивачки хворіють, матері проведена операція з видалення нирки, а батько потребує постійного медикаментозного лікування, самостійно недієздатний, потребує постороннього догляду, що підтверджується відповідними виписками з історій хвороби ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 45, 48, 49). Розмір пенсії матері становить 2406,65 грн. відповідно до довідки № 1225 від 13.06.2018 р., виданої відділом пенсійного забезпечення м. Долина (а.с. 46). Батьки проживають окремо від позивачки, однак іншої сторонньої допомоги, крім дочки ОСОБА_1, не мають. Їх син ОСОБА_15 зареєстрований з батьками, але фактично проживає за межами Івано-Франківської області, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 20.02.2018 р. (а.с. 47).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька ОСОБА_2 в утриманні дочки ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2, та способу стягнення аліментів з відповідача.

Оцінка суду:

Вислухавши аргументи позивачки та її представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов'язком батьків, тобто матері та батька.

Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що неповнолітня ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з мамою. Відповідач на даний час в Україні офіційно не працевлаштований, а тому аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку з останнього стягувати не являється можливим. Як встановлено судом відповідач сплачує аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи матеріальне становище та стан здоров'я дитини, матеріальне становище сторін по справі, інші обставини справи, суд вважає, що аліменти в такому розмірі є недостатніми, та, беручи до уваги відсутність постійного доходу у ОСОБА_2, приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1100,00 грн., змінивши спосіб стягуваних аліментів за рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2006 року.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 200, 206, 264, 265, 268, 282-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2006 року з частки від доходу на тверду грошову суму та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1100,00 (одна тисяча сто) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителька АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, житель АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повний зміст рішення складено 06 серпня 2018 року.

Суддя: