Ухвала

1 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 401/2020/17-ц

провадження № 61-22954 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., ЧернякЮ. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_3;

представник заявника - ОСОБА_4;

заінтересована особа - Світловодське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області;

представник заінтересованої особи - ОСОБА_5;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 року у складі колегії суддів: Чельник О. І., Авраменко Т. М., Кіселика С. А.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Заява мотивована тим, що на день виникнення права на пільгову пенсію (за вислугу років) станом на 7 лютого 2014 року він мав понад 25 років загального трудового стажу, з них 12 років 29 днів спеціального стажу, набутого на території СРСР в Російській СФСР, 1 рік 4 місяці стажу, набутого на території СРСР в Естонській РСР. Зазначав, що Світловодське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області визнає набутий спеціальний стаж у 12 років 29 днів, проте не визнає 1 рік 4 місяці стажу, набутого на території СРСР в Естонській РСР з 16 листопада 1979 року по 6 серпня 1981 року, що позбавляє його права на пільгову пенсію на підставі пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у редакцій на час подання заяви про призначення пенсії, згідно з яким право на пенсію за вислугу років має плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз'їзних, приміського і внутріміського сполучення): чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

З урахуванням викладеного, посилаючись на статтю 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,ОСОБА_3просив судвстановити факт наявності у нього спеціального трудового стажу (за вислугу років) тривалістю в 1 рік 4 місяці, набутого ним на території СРСР в Естонській РСР з 16 листопада 1979 року по 6 серпня 1981 року.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 9 листопада 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на підставі пункту 3 статті 6 Угоди між Україною та Естонською республікою у сфері соціального забезпечення, яка ратифікована Україною 2 листопада 2011 року та набрала чинності 1 лютого 2012 року, якщо право на пенсію виникає на підставі спеціального закону та/або у зв'язку із здійсненням трудової діяльності у певній професії або у певних умовах, то пенсію на цій підставі призначає і виплачує тільки та сторона, на території якої виникло право на пенсію, і за своїм законодавством. Періоди трудової діяльності у певній професії або у певних умовах, набуті згідно з законодавством сторін, не підсумовуються. Якщо згідно із вищезазначеним законодавством будь-якої із сторін право на пенсію не виникає, то при призначенні пенсії ці періоди враховуються на загальних підставах. Таким чином, заявнику було відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакцій на час подання заяви про призначення пенсії, у зв'язку із недостатністю спеціального стажу, який склав у ОСОБА_3 12 років 29 днів при необхідних 12 років 6 місяців.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 9 листопада 2017 року скасовано, провадження у справі за позовом ОСОБА_3 закрито.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників та встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до зазначеного Порядку установлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. У разі відмови відповідними органами у наданні відповідної довідки, справа буде підлягати вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, зокрема на виконання делегованих повноважень.

Тобто справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до адміністративної юрисдикції.

У травні 2018 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив постанову апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року, якою скасовано постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2017 року, у справі за його позовом до Світловодського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, встановлено, що він для підтвердження трудового стажу повинен був відповідно до статті 80 Закону України «Про пенсійне забезпечення» подати відповідну заяву органу, який призначає пенсії, і лише в разі незгоди з його рішенням на підставі статті 104 цього Закону, може звернутися за захистом свого права в суд, але не із заявою про встановлення факту наявності повного спеціального стажу вислуги років, а з оскарженням рішення суб'єкта владних повноважень, який протиправно не зарахував до спеціального стажу певний період його роботи. Тобто, заявлений ним позов підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства. А оскаржуваною ним постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 13 березня 2018 року закрито провадження у справі за його позовом, який є ідентичним, у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки ним оскаржуються дії органів Пенсійного фонду України. Тобто суди дійшли протирічних висновків.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційні скарги містить доводи про порушення судами правил предметної та суб'єктної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Справу № 401/2020/17 за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Світловодське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк