Постанова

Іменем України

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 397/1650/16-ц

провадження № 61-31961св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайдент Кепітал»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайдент Кепітал» на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року у складі судді Мирошниченка Д.В. та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Письменного О. А., Гайсюка О. В., Голованя А. М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайдент Кепітал» (далі - ТОВ «Трайдент Кепітал») про стягнення орендної плати за користування земельними ділянками.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договорів оренди від 30 вересня 2013 року № 38/13 та від 30 червня 2014 року № 45/14 передав в оренду відповідачеві належні йому на праві власності земельні ділянки площею 3,6257 га та 3,6759 га, проте ТОВ «Трайдент Кепітал» своїх зобов'язань щодо сплати орендної плати в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок належним чином не виконує, унаслідок чого виникла заборгованість за 2015-2016 роки в розмірі 9 505,54 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_4 просив стягнути з відповідача на свою користь 14 331,92 грн заборгованості з орендної плати, пославшись на те, що розмір орендної плати у 2016 році було збільшено ТОВ «Трайдент Кепітал» до 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Трайдент Кепітал» на користь ОСОБА_4 орендну плату за користування земельними ділянками в розмірі 7 571,28 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем не донараховано й не виплачено позивачеві орендну плату за користування земельними ділянками у визначеному договорами оренди розмірі.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 липня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Трайдент Кепітал» відхилено, рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, розмір заборгованості з орендної плати визначено правильно.

25 липня 2017 року ТОВ «Трайдент Кепітал» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі судові рішення і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно визначено розмір заборгованості з орендної плати за користування земельними ділянками, й фактично стягнуто на користь позивача і розмір податків, які повинні утримуватися у місцевий бюджет.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 травня 2018 року матеріали справи та касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Станом на час розгляду справи у Верховному Суду відзивів на касаційну скаргу не надходило.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статі 400 цього Кодексу.

За правилами частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційного скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Разом з тим, суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 400 ЦПК України).

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Відповідно до статті 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння зміна зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Спеціальним законом, що регулює орендні земельні відносини та підлягає застосуванню до спірних правовідносин є Закон України «Про оренду землі».

Статтями 14, 30 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Заміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Істотною умовою договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку внесення і перегляду та відповідальності за її невиплату (статті 13, 15 Закону України «Про оренду землі).

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата на землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати на землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати на землю здійснюється з урахуванням індексів, якщо інше не передбачено договором оренди.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельних ділянок площею 3, 6257 га та 3, 6759 га, що розташовані на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області.

30 вересня 2013 року та 30 червня 2014 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Трайдент Кепітал» укладено договори оренди вказаних земельних ділянок за №38/13 та № 45/14 відповідно, пунктами 8 яких визначено розмір орендної плати - не менше 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату підписання договорів, а саме 3 030,00 грн.

Пунктами 10, 11 вказаних договорів передбачено, що орендна плата за рік вноситься не пізніше 31 грудня такого року, а розмір орендної плати переглядається лише у разі погіршення стану земельної ділянки, за згодою сторін та в інших випадках, передбачених законом.

Нормативно грошова оцінка земельного паю у 2015 році становила 84 181,10 грн, а в 2016 році - 101 017,45 грн, й відповідно розмір орендної плати за користування земельними ділянками становить у 2015 році - 7 576,30 грн, а у 2016 році - 9 091,58 грн.

Згідно відомостей нарахування орендної плати ОСОБА_4 відповідачем сплачено у 2015 році орендну плату за користування земельними ділянками в розмірі 4 217,46 грн, а у 2016 році - 4 879,14 грн.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дотримуючись вимог статей 212-215, 303, 315 ЦПК України 2004 року, визначився належним чином з характером спірних правовідносин, встановив фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності, та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог з підстав, викладених у рішенні суду.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог щодо наявності заборгованості по орендній плати й здійснив її розрахунок, виходячи із визначеного сторонами розміру, а саме 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Не є підставою для скасування судового рішення доводи заявника у касаційній скарзі щодо неправильного обрахування судом першої інстанції розміру заборгованості з орендної плати, зокрема, суми заборгованості зі сплати орендної плати необхідно визначати з урахуванням обов'язку відповідача з оподаткування доходів позивача при виплаті орендної плати, оскільки такі питання можуть бути вирішені при виконанні судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться лише до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України, перебуває поза межами повноважень Верховного Суду.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позовних вимог ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводами касаційної скарги ці висновки не спростовуються.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргутовариства з обмеженою відповідальністю «Трайдент Кепітал» залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 24 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 04 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А.С. Олійник
С. О. Погрібний
Г. І. Усик