Справа № 452/3161/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"07" серпня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Терлецькій І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

встановив :

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив суд визначити додатковий строк терміном у три місяці для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що, 02.07.2004 року ОСОБА_5 склала заповіт яким земельні ділянки згідно державного акту серії НОМЕР_1 заповіла своєму сину ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_5 в с. Язи Самбірського району Львівської області. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1,07 га, розташованої в с. Язи, Самбірського району Львівської області.

Позивач звернувся до Самбірської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте йому в цьому було відмовлено з огляду на пропуск шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Причинами несвоєчасного звернення до нотаріальної контори позивач зазначив, що не знав про існування заповіту.

У відповідності до ч. 1 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Наведене в сукупності зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 лютого 2018 року залучено до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, як співвідповідача ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а також зазначив, що несвоєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, оскільки не знав, що треба звертатися до шести місяців із заявою після смерті матері, так як юридично необізнаний. Поважних причин пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не було, заповіт він взяв у сільській раді у 2004 році.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2, проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право на спадщину або має право не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 в с. Язи, Самбірського району Львівської області у віці 82 років, про що складено відповідний актовий запис № 30 від 19 липня 2004 року.

У власності спадкодавця перебували земельні ділянки площею 1,07 га на підставі Державного акту про право власності на землю серії НОМЕР_1.

У 2017 році до Самбірської державної нотаріальної контори звертався ОСОБА_1, який доводиться сином спадкодавцеві, із заявою про прийняття спадщини, на що нотаріусом йому було відмовлено з огляду на пропуск шестимісячного строку з дня відкриття спадщини на подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На обґрунтування позовних вимог, як на причини пропуску шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 в позовній заяві послався на те, що не знав про існування заповіту, тобто вважав цю причину поважною, а в судовому засіданні показав, що несвоєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав, що треба звертатися до шести місяців із заявою після смерті матері, так як юридично необізнаний, а про заповіт знав у 2004 році.

Проте суд не погоджується з такими доводами з наступних підстав.

Так, за загальним положенням про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Водночас, чинним законодавством передбачено надіслання заяви про прийняття спадщини поштою і передбачено, що визначено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, фактичне користування і володіння майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином незнання про існування заповіту, яке позивач спростував у судовому засіданні, а також необізнаність позивача про необхідність звернення до нотаріуса із заявою протягом 6 місяців з дня смерті його матері про прийняття спадщини, не є поважною причиною, яка б об'єктивно заважала позивачу звернутися в строк до нотаріуса (особисто або надіслати заяву поштою) за отриманням свідоцтва про право на спадщину, оскільки не становила для нього об'єктивних, непереборних, істотних труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини, а інших причин для цього позивач не вказав.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно відмовити повністю у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 12,13,89, 259, 263-265, ЦПК України, суд,

вирішив :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання через Самбірський міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 серпня 2018 року.

Суддя