Справа № 283/1096/18
Провадження №2/283/567/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Даниленко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області від 14.04.2016 року на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати щомісячно аліменти в розмірі 950 гривень з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і пояснили, що матеріальне становище позивача погіршилось, оскільки на даний час він не працює та має мінливий заробіток. Крім того позивач має на утриманні хвору матір. Такі обставини не дають йому можливості сплачувати аліменти у частці від заробітку, а тому просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 950 гривень на місяць.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що мати позивача не перебуває на його утриманні, оскільки вона працює та й самому позивачу нічого не заважає працювати. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позову.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 14.04.2016 року вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 8-9). На виконання даного рішення був виданий виконавчий лист (а.с. 6) та відкрите виконавче провадження (а.с. 7). Однак вже через місяць з дня ухвалення рішення позивач звільнився з роботи за угодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення позивача з роботи за угодою сторін не свідчить про те, що у нього погіршилось матеріальне становище і він отримує мінливий заробіток. Крім того він не надав доказів, який заробіток він отримував на час винесення рішення про стягнення аліментів і який заробіток він отримує на даний час. Відповідно і надана позивачем довідка про те, що його мати спостерігається в онкологічному кабінеті з приводу онкологічного захворювання (а.с. 11), не свідчить, що вона перебуває на його утриманні.

Також суд, виходить з положень ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» в якій вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У Постанові Верховного суду України по справі №6-143цс13 від 05.02.2014 року зазначено, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У зв?язку з цим суд враховує, що згідно медичних довідок дитина сторін хворіє, має вроджені вади розвитку та потребує відповідного лікування (а.с. 21-26). За таких обставин, враховуючи, що позивач не працює без поважних причин, суд вважає неприпустимим зменшувати розмір аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю.

Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 217-270 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 183, 184, 192 Сімейного кодексу України,-

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя: А. О. Тимошенко