У х в а л а

31 липня 2018 року

м. Київ

справа № 328/2299/17

провадження № 61-40211ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Токмацького районного суду Запорізької області, у складі судді Коваленко П. Л.,від 29 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області, у складі колегії суддів: Крилової О. В., Кухаря С. В., Воробйової І. А., від 08 червня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, в якому просило суд стягнути з боржника кредитну заборгованість, що у загальній сумі становить 34 501, 84 грн, яка складається з: 1099, 25 грн - заборгованість за кредитом, 27 383, 45 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 900, 00 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500, 00 грн - штраф (фіксована частина), 1 619, 14 грн - штраф (процентна складова).

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

У липні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, і таке судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 34 501, 84грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн * 100 = 176 200, 00 грн).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Наявності випадків передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій застосували норми права всупереч єдиній правозастосовчій практиці.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 29 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников