справа № 156/478/18
Провадження № 2/156/299/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря Салатюк Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 156/478/18 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Представник ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 36762,51 грн. Мотивує свої позовні вимоги наступним. 30.11.2012 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно Заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтерет на сайті http:/ privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 30.11.2012 р. та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору. Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 0989 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_3 і Клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». 12.07.2017 року відповідачем припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 54000,00 грн.

Кредит відповідачем було отримано, проте свої зобовязання за договором він виконував не належно. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за Договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку Відповідача станом на 08.05.2018 року має заборгованість 36762,51 грн. яка складається з наступного:

- 19962,48 грн. - заборгованість за кредитом;

- 9277,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 898, 48 грн.- заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 6623, 87 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Враховуючи той факт, що підприємницька діяльність ОСОБА_2 12.07.2017 року була припинена, вважають за необхідне захистити свої права, шляхом стягнення наявної заборгованості за кредитним договором № Б/Н від 30.11.2012 року з громадянина ОСОБА_2

Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі в розмірі 1 762,00 грн.

Ухвалою суду від 11 червня 2018 року було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов про стягнення заборгованості, в якому зазначає, що проти позову заперечує і не погоджується із нарахованою сумою з таких підстав. Дійсно, у нього із позивачем виникли договірні відносини від 30.11.2012 року, ним як фізичною особою-підприємцем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку №0989. Позивач стверджує, що Умови розміщені в мережі Інтернет на сайті privatbank.ua, проте на сайті доступні різні версії Умов, що розміщені в розділі архів новин у архівних файлах. Як доказ на підтвердження своїх позовних вимог позивач додав до позову копію витягу Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, в якого не має ні дати затвердження, невідомо коли і ким ці Умови прийняті, крім того копія ніким не завірена і не підписана, а отже Умови не можуть бути прийняті як такі, що діяли на час виникнення договірних відносин між мною та позивачем. Заперечує щодо прийняття цих Умов при нарахуванні заборгованості за кредитним лімітом. Тобто посилання позивача на пункти наданих до позову Умов безпідставне і не може бути застосоване до розрахунку заборгованості за кредитом, тобто укладення договору банківського обслуговування № б/н від 30.11. 2012 року. ОСОБА_3 в односторонньому порядку йому було надано кредитний ліміт на поточний рахунок. Впродовж усього часу користування наданими коштами у формі кредитного ліміту у нього не виникало спорів із банком, допоки наприкінці травня чи у червні 2017 року позивач в односторонньому порядку не прийняв рішення про припинення надання йому кредитного ліміту. Хоча позивачем не надано доказів щодо надсилання йому повідомлення про такі зміни і не вказано дату, на яку зобов'язаний був повернути банку суму кредиту в повному об'ємі.

У зв'язку з тим, що кошти використовувались як оборотні кошти фізичної особи-підприємця і були здійсненні поточні платежі, він не міг внести ці кошти, та неодноразово звертався до Позивача із проханням реструктуризувати заборгованість: 23.06.2017, 14.07.2017, проте жодної відповіді так і не отримав (листи додаються).

Не погоджується із розрахунками кредитної заборгованості з тих підстав, що Позивачем не надано розрахунку кількості днів заборгованості, як саме нараховувались відсотки, на яку суму і на яку кількість днів. Також не погоджується із подвійним нарахуванням процентів на заборгованість за кредитом, починаючи із 91 дня, як це вважає позивач, з тих підстав, що це не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме позивач жодного разу не надсилав йому повідомлень про зміну розміру процентної ставки, а також не погоджував з ним таких своїх дій. Не погоджується повністю із сумою заборгованості по комісії за користування кредитом 898, 48 гри., згідно Умов та Договору не передбачено стягнення комісії, а позивачем не надано доказів щодо підстав нарахування комісії, а також не надано розрахунку щодо нарахування такої суми комісії, а також не надано доказів та розрахунку того, що комісійні нараховувались 01.05.2017, 02.05.2017 та за період з 01.06.2017 по 08.05.2018. Тому вважає, що починаючи з 26.05.2017 по 08.05.2018 (348 днів) користуєтьсь кредитними коштами в сумі 19962,48 гри. з процентною ставкою у 24% річних. Розрахунок відсотків: 19962,48 *(24 %/365 днів 348) = 19962,48*22,88 =4567,42 гри.

Крім основної суми заборгованості та відсотків за користування кредитним лімітом позивач вимагає 898,48 гри,- заборгованість по комісії за користування кредитом та 6623,87 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Заперечує щодо розрахунку пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором, що на думку позивача становить 6623,87 грн. Позивачем не надано розрахунку щодо нарахування пені. Просить позовні вимоги задовільнити частково, стягнути з нього на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» за Договором банківського обслуговування № б/н від 30.11.2012 року заборгованість за кредитним лімітом у сумі 24529,9 грн., що складається із 19962,48 грн. заборгованості за кредитом, 4567,42 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, зобовязати закрити поточний рахунок № 0989, відкритий на його ім'я .

Від Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» надійшла відповідь на відзив .

Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2012 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно Заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтерет на сайті http:/ privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 30.11.2012 р. та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору. Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 0989 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_3 і Клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 54000,00 грн.

При укладанні Договору сторони керувались ч. І ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 2. ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

Порядок встановлення, змінений ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки, користування кредитним лімітом регламентується умовами та правилами надання банківських послуг та тарифів ОСОБА_3, розміщених в мережі інтернет на сайті, які разом з цією анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Як вбачається з заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтисків печатки. Клієнт, підписавши цю заяву, погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з умовами та правилами обслуговування по розрахунковим картам (розташованих на даному сайті ОСОБА_3 та даному сайті ОСОБА_3 чи інший інтернет SMS-ресурс, зазначений ОСОБА_3.

Враховуючи норми закону та докази що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов'язання не виконані та кредитором не прийняті.

Щодо встановлення та зміни розміру кредитного ліміту , то вони передбачені п. 3.2.1.1.1, п 3.2,1.1.3, п. 3.2.1.1.8., п. 3.2.1.1.6. « Умов та правил надання банківських послуг»

12.07.2017 року Відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, зобовязання за кредитним договором № Б/Н від 30.11.2012 р. залишилось за ОСОБА_2, як за фізичною особою.

Щодо непогодження відповідача із розрахунком кредитної заборгованості з тих підстав, що позивачем не надано розрахунку кількості днів заборгованості , то позивачем у відповіді на відзив вказано, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу, тому ОСОБА_3 надано виписку по рахунку.

Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Щодо підвищення процентної ставки , то суд зазначає, що згідно ч. 3 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника (ч.4 статті 1056-1 Цивільного кодексу України).

Клієнт приєднався до умов та правил банку, підписавши відповідні документи. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг процентна ставка є змінюваною.

Тобто клієнт надав згоду на встановлення змінюваної процентної ставки та подальшу її зміну. Закон прямо передбачає в односторонньому порядку змінювати фіксовану процентну ставку, тому заперечення Відповідача є необгрунтованими та не відповідають дійсності.

Щодо клопотання відповідача про реструктуризації заборгованості встановлено , ОСОБА_3 дійсно було отримано звернення ОСОБА_2 23.07.2017 р. З вимогою надати реструктуризації заборгованості за кредитним договором. За результатами розгляду Відповідачу була надана відповідь (відповідь та реєстр про відправку додаються), згідно якої ОСОБА_1 був змушений відмовити у задоволенні запиту з огляду на наступне: Повернення кредиту є основним принципом кредитування. В зв'язку з тим. що механізм кредитування в ОСОБА_3 тісно пов'язаний з іншими банківськими програмами (депозити та ін.). то неповернення наданого кредиту, відсотків та винагороди, може негативно відбитися на функціонуванні банка в цілому. Додатково повідомлено, що норми банківського законодавства, зокрема Закону Про банки і банківську діяльність", забороняють банкам встановлювати окремій особі більш сприятливі умови, ніж іншим клієнтам банку за аналогічними договорами.

А тому заперечення Відповідача є необгрунтованими та не відповідають дійсності. У відзиві на позов позивачем також надані докази щодо правильного нарахування відсотків за кредитним договором, щодо стягнення неустойки , нарахування комісії. Щодо зменшення розміру неустойки, то суд зазначає, що у відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплати неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Отже, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений при одночасній наявності обох умов, зазначених у згаданій нормі. Пунктом 27 постанови ВССУ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" роз'яснено, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосоване судом лише за заявою відповідача. Відповідач клопотання про зменшення розміру неустойки не заявляв. Чинне законодавство не містить заборон щодо застосування такого виду правових наслідків у разі порушення зобов'язання як неустойка. Отже, пеня за неналежне виконання зобов'язань за Договором в частині погашення сум кредиту та відсотків кредиту підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Істотними обставинами згідно зі ст. 551 ЦК України можна вважати ступінь виконання зобов'язання боржником, наприклад, дострокове погашення кредиту та відсотків, доведений матеріалами справи важке майновий стан боржника, інші інтереси сторін (а не тільки боржника), які заслуговують на увагу. Відповідач здійснював погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, що підтверджує наміри відповідача про злісне ухилення від виконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідач не надав суду жодного доказу важкого фінансового становища з моменту Першого порушення умов кредитного договору, а саме прострочення сплати кредиту. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо вимог Відповідача про закриття поточного рахунку, то суд зазначає наступне. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. У звязку з вищенаведеними нормами, закриття рахунку не вбачається можливим.

Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови кредитного договору між сторонами, дають суду законні підстави для задоволення позову про стягнення заборгованості в повному обсязі - 36762 грн. 51 коп., яка яка складається з наступного:

- 19962,48 грн. - заборгованість за кредитом;

- 9277,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 898, 48 грн.- заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 6623, 87 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У звязку з цим, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 10, 11, 12, 13, 18, 258, 259, 263 265 ЦПК України, ст.ст. 252 - 258, 261, 267, 546, 549 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» місцезнаходження: м. Київ вул. Грушевського, буд 1 Д КОД заборгованість за кредитним договором в сумі 36762 ( тридцять шість тисяч сімсот шістдесят дві ) грн. 51 коп. та судові витрати в розмірі 1762 ( одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нєвєров