Справа № 132/2407/18
Провадження №2-о/132/83/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" серпня 2018 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Калинівський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області; Миколаївський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що він-ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 року в м.Миколаїв, у сім'ї батька ОСОБА_3, який за національністю є українцем та матері ОСОБА_15, яка за національністю є полькою.

Однак, в свідоцтві про його народження серії НОМЕР_1, виданому міським відділом ЗАГС м.Миколаїв 19.02.1961 року помилково зазначено, що його мати-ОСОБА_15 за національністю є «українка».

В актовому записі про його народження №500, складеному 19.02.1961 року міським відділом ЗАГС м. Миколаїв в частині «відомості про матір» національність його матері ОСОБА_15 зазначена «українка».

В зв'язку з тим, що в актовому записі про його народження №500, складеному 19.02.1961 року міський відділом ЗАГС м.Миколаїв в частині «відомості про матір» неправильно записана національність його матері ОСОБА_15 «українка» замість правильоного «полька» він звернувся в Калинівський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Вінницької області по місцю своєї реєстрації з проханням внести зміни в актовий запис про його народження №500, складений 19.02.1961 року у графу національність «матері», вказавши замість «українка»-«полька». Однак 16.03.2018 року Калинівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції Вінницької області йому було відмовлено у внесенні вищевказаних змін з підстав відсутності підтверджуючих документів. За вказаних обставин звернувся в суд з даною заявою.

Заявник в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна заява, згідно якої заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, просить справу розглянути за її відсутності.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання також не з'явилися, проте від начальника відділу ДРАЦС Л.П.Гавронської надійшов лист №6841/18 від 19.07.2018 року про розгляд справи за відсутності представника відділу. Крім того, від начальника Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області І.Ключник надійшов лист «Про надання пояснень» згідно якого остання просить розглянути справу за відсутності представника відділу, відділ заперечень по даній справі не має.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 року в м.Миколаїв, у сім'ї батька ОСОБА_3, який за національністю є українцем та матері ОСОБА_15, яка за національністю є полькою.

Однак, в свідоцтві про його народження серії НОМЕР_1, виданому міським відділом ЗАГС м.Миколаїв 19.02.1961 року помилково зазначено, що його мати-ОСОБА_15 за національністю є «українка».

В актовому записі про його народження №500, складеному 19.02.1961 року міським відділом ЗАГС м. Миколаїв в частині «відомості про матір» національність його матері ОСОБА_15 зазначена «українка».

Той факт, що дід заявника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його баба ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 були за національністю поляками, а значить і його мати, а їхня дочка ОСОБА_15 також за національністю була полька підтверджується наступним.

ОСОБА_4 народився, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новоолександрівка Братського району Одеської (нині Миколаївська) області. Актовий запис про його народження відсутній.

ОСОБА_14 народилася в ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Новоолександрівка Братського району Одеської (нині Миколаївська) області в сім'ї ОСОБА_23 та ОСОБА_9. Актовий запис про її народження відсутній. Крім ОСОБА_14 в сімї ОСОБА_9 ще були діти :ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 .

Баба заявника ОСОБА_14 вийшла заміж за ОСОБА_4. Вони були повінчані в місцевому місцевому римо-католицькому костелі.

Дід і баба заявника, які за походженням були поляками, проживали в с. Новоолександрівка Братського району Одеської (нині Миколаївська) області.

Мати заявника ОСОБА_15 народилась в ІНФОРМАЦІЯ_7, за походженням вона також є полькою, була хрещена в римо-католицькій церкві с.Новосафронівки. Весь час сім'я матері сповідувала католицьку віру, відвідувала польську капличку в селі, святкували всі католицькі свята, дотримувались всіх обрядів, хрестили всіх дітей за католицькими звичаями. В селі їх називали поляками. Крім того, ім'я матері заявника свідчить про її польське походження.

Батько матері заявника - ОСОБА_4 загинув під час ВВ війни. Баба заявника та мати його матері- ОСОБА_17 померла в с.Новоолександрівка Братського району Одеської (нині Миколаївська) області. Вона похована в с.Новоолександрівка на польському цвинтарі за католицькими обрядами, що підтверджується довідкою №230 від 20.04.2017 року Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області про наявність в даному селі не діючого на даний час польського кладовища.

Згідно погосподарської книги №1 за 1944-1946 роки Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області, яка знаходиться на зберіганні в архіві Новоолександрівської сільської ради є записи стосовно родини матері заявника, а саме: її батька (голови сім'ї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в графі національність зазначено «поляк», загинув під час Великої Вітчизняної війни в Червоній Армії, її матері ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_5, в графі національність зазначено «полька», її сестри ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_6, в графі національність зазначено «полька», самої матері ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_7, в графі національність зазначено «полька», брата матері заявника ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_8, де в графі національність теж зазначено «поляк» та сестри матері заявника ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_9, де в графі національність теж зазначено «полька». Що свідчить про належність всіх членів сім'ї матері заявника до однієї і тієї ж національності «поляки».

Все своє життя ОСОБА_15 віросповідувала католицьку віру. В сім'ї заявника у повсякденному житті дотримувалися польських традицій та канонів, які запровадила його мати ОСОБА_15.

Крім того, факт належності матері заявника та її батьків до польської національності підтверджується поясненнями громадян ОСОБА_21 та ОСОБА_22.

Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до вимог ст.ст.269, 270, 300 ЦК України право на національність є особистим немайновим правом.

Згідно ст.269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно до ст.271 цього ж Кодексу, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері приватного життя.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст.11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури ,а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних менших України.

У відповідності до ст.3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право обирати та відновлювати свою національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Ст.1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 1.02.1995 року ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин» від 9.12.1997 року, встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва.

Стаття 3 Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Заявник вихований в дусі поваги до свого історичного походження перейняв від діда і баби, а також матері польські національні традиції підтримує стосунки зі своїми родичами поляками, святкує польські свята, дотримується католицьких традицій і прагнучи відновити право вільно обирати національність, вважає за необхідне відновити національність своєї матері «полька» відповідно до національності її батьків для правильного визначення національності за принципом кровних зв'язків та реалізації намірів по підтримці сімейних традицій.

Встановлення зазначеного факту заявнику також необхідно для вільного відвідування своїх близьких родичів, які проживають та навчаються в Польщі. Його дочка також навчається в Польщі. Тому вона має бажання отримати Карту поляка і користуватись правами, що випливають із Закону «Про Карту поляка », ухваленого сеймом Республіки Польща 7 вересня 2007 року.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України встановлено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти / окрім зазначених у ч.1 ст.315 ЦПК України / від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом невизначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян .

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз.4 п.7 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану» від 7.07.1995 року №12 питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових / архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових профспілкових, інших посвідчень тощо / та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №-96/5, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55М8793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 709/5 від 10.05.2012 року та №1161/5 від 3.08.2012 року.

Згідно з пунктом 1.1 зазначених Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його в судовому порядку.

У відповідності до п.2.13.1 зазначених Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану . Згідно п.2.16.7 Правил на підстав рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішення суду.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 80, 81, 82, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 293-294, 315, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що мати ОСОБА_1- ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_7 року народженим, уродженка с. Новоолександрівна Братського району Одеської (нині Миколаївська) області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року в м. Миколаїв була за національністю «полька».

Зобов'язати Миколаївський міський відділ ДРАЦС Головного Територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_1 №500 від 19.02.1961 року, складений міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції в частині «Відомості про матір» вказавши її національність «полька» замість «українка».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: