Ухвала

18 липня 2018 року

м. Київ

справа № 303/2585/16-ц

провадження № 61-18793св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув заяву ОСОБА_4 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про затвердження мирової угоди від 14 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня

2017 року позов ОСОБА_3 задоволено. Припинено право власності

ОСОБА_4 на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь

ОСОБА_4 вартість 1/3 частки квартири у розмірі 167 285,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати за експертне дослідження у розмірі 3 000,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 29 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У червні 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 29 травня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ указану цивільну справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду 14 червня 2018 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

17 травня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 про визнання мирової угоди та проект мирової угоди.

Відповідно до положень статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Згідно зі статтею 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки зі змісту поданої до суду мирової угоди вбачається, що поданий проект мирової угоди ставить відповідача у гірше становище, ніж прийняте апеляційним судом рішення та в ньому не зазначено, що сторонам відомі наслідки вчинення цих процесуальних дій, тому колегія суддів вважає, що у визнанні мирової угоди необхідно відмовити і продовжити судовий розгляд справи.

Керуючись статтями 207, 408 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_4 та представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_5 у визнанні мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку в спільному майні та визнання права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г. І. Усик