АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 646/8241/17

Провадження № 22-ц/790/3758/18

06 серпня 2018 року

м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянув в порядку спрощеного провадження в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 квітня 2018 року (суддя Шелест І.М.)

по цивільній справі № 646/8241/17 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров'я «Харківський міський психоневрологічний диспансер №16» Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний наркологічний диспансер», Комунального закладу охорони здоров'я Харківська міська поліклініка №22 про визнання неправомірною відмову у проведені медичного огляду та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати незаконною відмову Комунального закладу охорони здоров'я «Харківський міський психоневрологічний диспансер №16» Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний наркологічний диспансер», Комунального закладу охорони здоров'я Харківська міська поліклініка №22 у проведенні психіатричного огляду та наданні медичної довідки (сертифікату) про проходження обов'язкового попереднього та періодичного психіатричних оглядів; зобов'язати Комунальний заклад охорони здоров'я «Харківський міський психоневрологічний диспансер №16» Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласний наркологічний диспансер», Комунальний закладу охорони здоров'я Харківська міська поліклініка №22 провести психіатричний огляд та видати довідку (сертифікат) про проходження обов'язкового попереднього та періодичного психіатричних оглядів; стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що у зв'язку з необхідністю для працевлаштуванні та для постановлення на облік в потенційні опікуни, вона 24.10.2017 року звернулася до КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 16» з метою отримання медичної довідки (сертифікату) про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, проте їй було відмовлено через те, що вона не мала змоги сплатити кошти за отримання сертифікату, оскільки єдиним її доходом є виплата по безробіттю в сумі 544 гривні.

30.10.2017 року позивач звернулася до КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» для отримання вищевказаної медичної довідки (сертифікат) однак їй також було відмолено у безкоштовному огляді і видачі цієї довідки через те, що вона не має змоги оплатити послуги наркологічного диспансеру.

Так, 24.10.2017 року позивач зверталася до КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 22» для отримання вищезазначеної довідки (сертифікату) проте, в проходженні медогляду їй було відмовлено, оскільки вона не може сплатити послуги через свій скрутний матеріальний стан. Також їй відмовили в записі на прийом до лікарів невропатолога та терапевта.

В подальшому, позивач звернулася з заявами до відповідних медичних закладів.

На думку позивача, з вини головного лікаря ОСОБА_3 вона лишилася без медичної допомоги і понесла матеріальну шкоду, так як вона не може без медогляду влаштуватися на роботу, що призвело до неможливості отримувати заробітну платню та забезпечувати себе.

Позивачка в судове засідання не заявилася.

Представники відповідачів проти задоволення позову заперечували.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що для задоволення позову є всі підстави.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що доказів того, що ОСОБА_2 було неправомірно відмовлено у проходженні попередніх медичних оглядів не надано. Крім того, посилання позивача на ту обставину, що порушено її право на медичну допомогу, свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли.

Судова колегія з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_2 тимчасово не працює, зареєстрована як безробітна в Харківському МЦЗ з 16.02.2017 року та отримує допомогу у розмірі 544 грн. (а.с.6).

В зв'язку з виниклою необхідністю для постановлення на облік потенційних кандидатів в опікуни та подальшого працевлаштування ОСОБА_2 24 та 30 жовтня 2017 року звернулася до Комунальних закладів охорони здоров'я, а саме до «Харківського міського психоневрологічного диспансеру №16», «Обласного наркологічного діспансеру» та Харківської міської поліклініки №22 з метою провести психіатричний огляд та отримати медичну довідку (сертифікат) про проходження обов'язкового попереднього та періодичного психіатричних оглядів, проте, їй було відмовлено у проходженні огляду оскільки вказана послуга є платною і безкоштовно її надати не можливо.

З відповіді заступника директора Департаменту охорони здоров'я від 12.10.2017 року вбачається, що за інформацією головного лікаря КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 16 сертифікат про проходження профілактичного огляду ОСОБА_2 може отримати безкоштовно у вищезазначеному медичному закладі шляхом звернення, за умови письмової згоди на проведення такого огляду.

Згідно відповідей головного лікаря КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» К.Д. Гапонова від 09.10.2017 року та 09.10.2017 року «Обов'язкові профілактичні наркологічні огляди проводяться за рахунок замовників» вказані положення зазначені в п. 5 Інструкції про профілактичний наркологічний огляд та його обов'язкові обсяги, і в Наказі №339 від 28.11.1997 року м. Київ «Про вдосконалення системи профілактичних протиалкогольних та протинаркотичних заходів та обов'язкових профілактичних наркологічних оглядів». Тому провести безкоштовно профілактичний наркологічний огляд не можливо, оскільки це протирічить діючому нормативному порядку.

Згідно з ст. 18 Основ законодавства України про охорону здоров'я, фінансове забезпечення охорони здоров'я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Медична допомога надається безоплатно за рахунок бюджетних коштів у закладах охорони здоров'я та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали в установленому законом порядку ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, з якими головними розпорядниками бюджетних коштів укладені договори про медичне обслуговування населення.

Згідно ст. 31 Основ законодавства України про охорону здоров'я, з метою охорони здоров'я населення організуються профілактичні медичні огляди неповнолітніх, вагітних жінок, працівників підприємств, установ і організацій з шкідливими і небезпечними умовами праці, військовослужбовців та осіб, професійна чи інша діяльність яких пов'язана з обслуговуванням населення або підвищеною небезпекою для оточуючих.

Власники та керівники підприємств, установ і організацій несуть відповідальність за своєчасність проходження своїми працівниками обов'язкових медичних оглядів та за шкідливі наслідки для здоров'я населення, спричинені допуском до роботи осіб, які не пройшли обов'язкового медичного огляду.

Перелік категорій населення, які повинні проходити обов'язкові медичні огляди, періодичність, джерела фінансування та порядок цих оглядів визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.169 Кодексу Законів про працю, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний за свої кошти організувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, а також щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

Перелік професій, працівники яких підлягають медичному оглядові, термін і порядок його проведення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці.

Відповідно до п. 1.3 Переліку проведення медичних оглядів працівників певних категорій затверджений наказом МОЗ № 246 від 21.05.2007, обов'язкові попередній (під час прийняття на роботу) і періодичні (протягом трудової діяльності) медичні огляди проводяться для працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, та щорічно для осіб віком до 21 року.

Так, у п.1.4 вказаного Переліку зазначено, що попередній медичний огляд проводиться під час прийняття на роботу з метою: визначення стану здоров'я працівника і реєстрації вихідних об'єктивних показників здоров'я та можливості виконання без погіршення стану здоров'я професійних обов'язків в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу; виявлення професійних захворювань (отруєнь), що виникли раніше при роботі на попередніх виробництвах, та попередження виробничо зумовлених і професійних захворювань (отруєнь).

У пункті 2.4 Переліку проведення медичних оглядів працівників певних категорій затверджений наказом МОЗ № 246 від 21.05.2007 року зазначено, що для проведення попереднього (періодичних) медичного огляду працівників роботодавець повинен укласти або вчасно поновити договір з закладом охорони здоров'я та надати йому список працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду.

Під час прийняття на роботу, в разі проведення на іншу важку роботу, роботу із шкідливими чи небезпечними умовами праці роботодавець повинен видати направлення на обов'язковий попередній медичний огляд працівника за формою, зазначеною у додатку 3.

Згідно з п.2.5 Переліку, роботодавець за рахунок власних коштів забезпечує організацію проведення медичних оглядів, витрати на поглиблене медичне обстеження працівника з підозрою на професійні та виробничо зумовлені захворювання та їх медичну реабілітацію, диспансеризацію працівників груп ризику розвитку професійних захворювань.

Крім того, згідно п.5 Інструкції про профілактичний наркологічний огляд та його обов'язкові обсяги з Наказу № 339 від 28.11.1997 року «Про вдосконалення системи профілактичних протиалкогольних та протинаркотичних заходів та обов'язкових профілактичних наркологічних оглядів» - обов'язкові профілактичні наркологічні огляди проводяться за рахунок замовників.

Відповідно до ч.1,2 приміток до порядку проведення обов'язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів Постанови КМУ № 1465 від 27.09.2000 року «Про затвердження Порядку проведення обов'язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів і переліку медичних психіатричних протипоказань щодо виконання окремих видів діяльності (робіт, професій, служби), що можуть становити безпосередню небезпеку для особи, яка провадить цю діяльність, або оточуючих» працівники, які провадять види діяльності, зазначені у графі Категорія працівників та види діяльності цього переліку, перед влаштуванням на роботу проходять обов'язковий попередній психіатричний огляд. Обов'язкові попередні та періодичні психіатричні огляди працівників, зазначених у пунктах 1-7, 9-12 цього переліку, проводяться за списками виробництв, робіт, професій і посад, що затверджуються відповідними міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади за погодженням з уповноваженими представниками всеукраїнських профспілок, їх об'єднань та всеукраїнських об'єднань організацій роботодавців.

Таким чином, ОСОБА_2 для постановлення на облік потенційних опікунів необхідно було отримати довідку про перебування або не перебування на диспансерному наркологічному обліку - шляхом написання заяви про надання згоди на обробку персональних даних, вказані вимоги викладені у листі Служби у справах дітей по Основ'янському району направленого на ім'я Лікаря-нарколога Основ»янського району КЗОЗ «Обласного наркологічного диспансеру», як вбачається із заперечень КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_2 дійсно зверталась до медичного закладу з метою отримання відповідної довідки, однак відмовилася писати заяву та надавати дозвіл на обробку персональних даних, отже позивач мала змогу безкоштовно з 09:00 до 15:00 у приміщенні КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» отримати довідку необхідну для постановлення на облік потенційних опікунів проте своїм правом не скористалася.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що її права порушені через небажання КЗОЗ надавати їй безкоштовно довідку (сертифікат) про проходження психоневрологічного огляду, через це вона не має змоги працевлаштуватися, в зв'язку з чим їй спричинено моральні страждання свого підтвердження в матеріалах справи не знайшли, а отже судовою колегією не приймаються виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 не надано жодного доказу на підтвердження своїх посилань про наявність в неї змоги працевлаштуватися, не надано направлення на проходження обов'язкового попереднього медичного огляду претендента на зайняття вакантної посади, таким чином у відповідності до вимог діючого законодавства безкоштовно надати відповідну медичну допомогу, а саме видати (сертифікат) не можливо, оскільки вказана процедура передбачає певний перелік поступових дій, необхідних для отримання відповідної довідки та обов'язкової сплати мита за надану послугу.

Також, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст.23, 1167, 1175 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно із п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з знищенням чи пошкодженням її майна, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про спричинення їй моральної шкоди, яка полягає в неможливості працевлаштуватися через ненадання їй безкоштовної довідки (сертифікату) є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а лише зводяться до переоцінки доказів встановлених судом першої інстанції.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував зазначені норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 365, 367, 368, п.1.ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24 квітня 2018 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Сащенко І.С.

Судді Коваленко І.П.

Овсяннікова А.І.