РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 619/4102/17

Провадження № 2/643/2975/18

09.08.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Ференчук О.В.,

при секретарі Сиротенко О.Є.,

заучастю представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з неї грошових коштів на його користь за договором позики грошей, в тому числі штрафних санкціїй, індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 686483,87 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що 01.10.2014 року між позивачем та відповідачем укладено нотаріально посвідчений договір позики грошових коштів в сумі 279936,00 грн., які відповідач зобов'язалася повернути до 01.06.2015 року. Але на час звернення з позовом до суду відповідачем позичена сума коштів так і не повернута. Тому він просить стягнути суму боргу, в тому числі пені, що відповідає п. 5 укладеного Договору позики, індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 686483,87 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояcнила, що вона вона поступово сплачує борг, але відповідні докази відсутні.

Заслухавши сторони, перевіривши фактичні обставини справи за наявними матеріалами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як було встановлено судом, відповідач по справі за нотаріально посвідченим договором позики від 01.10.2014 року взяла у позивача у борг гроші в сумі 279936,00 грн. та зобов'язалася повернути їх у встановлений строк до 01.06.2015 року (а.с. 8).

Загальний розмір грошової заборгованості складає 686483,87 грн., з яких заборгованість за договором позики грошей з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання складає 358877,95 грн., 3% річних складає 21076,00 грн., штрафні санкції відповідно до умов договору (пеня) -306529,92 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином відповідач ОСОБА_2 порушила умови договору позики грошей та викладені вище приписи чинного законодавства України та заборгувала позивачу гроші з урахуванням штрафних санкцій, індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Враховуючи наведені приписи ст.ст. 536, 625 Цивільного кодексу України, перевіривши розрахунки розміру процентів та втрат від інфляції, штрафних санкцій подані позивачем, суд констатує обгрунтованість та правильність обчислення розміру позовних вимог, через що вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6864,84 грн., що документально підтверджується квитанцією, долученною до матеріалів цивільної справи (а.с . 1).

Керуючись ст. ст. 4, 209, 264 ЦПК України, ст. 1049 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, заборгованість в розмірі 686483 (шістсот вісімдесят шість тисяч чотириста вісімдесят три) грн 87 коп. в рахунок виконання договору позики від 01.10.2014 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 6864 грн. 84 коп.

На вказане рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ференчук О.В.