Дата документу 06.08.2018
ЄУ № 420/274/18
Провадження №2/420/306/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, малолітньої ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Новопсковська селищна рада Новопсковського району Луганської області, Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 В зазначеному житловому будинку крім неї також зареєстровані її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та онуки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. З вересня 2012 року ОСОБА_2 з дітьми не проживають за вищезазначеною адресою. Зазначає, що звернутися до відповідачів з вимогою про добровільне зняття з реєстрації місця проживання, вона не має можливості, оскільки їй невідоме їх теперішнє місце проживання, ані з донькою ані з онуками вона тривалий час не спілкується. Позивач також зазначила, що її звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням - є однією із форм захисту власником своїх прав, оскільки вона найближчим часом планує разом з чоловіком переїхати до м. Вовчанськ Харківської області, де раніше проживала, а будинок за адресою: АДРЕСА_2

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 03.05.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання на 30.05.2018.

30 травня 2018 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 06.07.2018.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 06.07.2018 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 06.08.2018.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву, в якій справу просила розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, з позовними вимогами згодна в повному обсязі.

Представник третьої особи Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

В письмових поясненнях, які надійшли до суду 06.06.2018, представник третьої особи зазначив, що ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3, але не проживають за вказаною адресою з вересня 2012 року. Документи, які б підтверджували, що ОСОБА_2 та її діти є власниками або співвласниками житла в службі у справах дітей відсутні.

Питання про зняття з місця реєстрації громадянки ОСОБА_2 та її дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Новопсковській райдержадміністрації (протокол № 8 від 31.05.2018), на якому членами комісії одноголосно було вирішено, що зняття з місця реєстрації дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, порушує житлові права дітей, оскільки мати ОСОБА_2 не має власного житла, тобто інше житло для реєстрації дітей відсутнє.

Представник третьої особи також зазначив, що зняття з реєстрації місця проживання малолітніх дітей без реєстрації за іншим місцем проживання суперечитиме Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», а саме ст. 12, у якій зазначено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

В зв'язку з вищезазначеним, служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_4, Луганська область, що підтверджується договором купівлі продажу серії ВЕА № 112895, посвідченим 31.08.2006 приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу Чернявською І.В, зареєстрованим в реєстрі за № 396, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12011744 від 02.10.2006.

З довідки про склад сім'ї, виданої 13.02.2018 виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області за вих. № 502, вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5. Разом із нею за вказаною адресою зареєстровані донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також її онуки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно акту підтвердження не проживання, складеного депутатом Новопсковської селищної ради 7 скликання по виборчому округу № 16 ОСОБА_8, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також її діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, фактично за вищевказаною адресою не проживають з вересня 2012 року, про що також засвідчили сусіди.

Відповідно до свідоцтва про народження неповнолітньої ОСОБА_3 серії НОМЕР_3, виданого 22.05.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, остання народилася в м.Вовчанськ Харківської області, та її матір'ю є ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 виданого 11.07.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі, остання народилася в м. Севастополь, та її матір'ю є - ОСОБА_2.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно зі ст. ст. 379, 382 ЦК України об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло у вигляді житлового будинку, садиби, квартири.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є членом сім'ї позивача, втім не проживає з вересня 2012 року, тобто понад один рік без поважних причин в домоволодінні, що належить на праві власності позивачу, договірні відносини між позивачем та відповідачем щодо винаймання спірного житла відсутні, а подальша реєстрація ОСОБА_2 в належному позивачу будинку створює перешкоди у реалізації позивачем права користування та розпоряджання своїм майном як власником, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_6

При вирішенні питання про визнання неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 2, ч. 4 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Оскільки суд дійшов висновку, що мати неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 - відповідач ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_5, діти залишили зареєстроване місце проживання разом з матір'ю, і на даний час проживають разом з матір'ю в м. Севастополь, суд приходить до висновку про можливість позбавлення неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 права користування вказаним житловим приміщенням.

Суд при цьому зазначає, що діти за своїм віком не можуть залишатися за місцем проживання окремо від батьків, що в такому разі буде суперечити наведеним вище вимогам ст. 29 ЦК України. Право малолітньої особи на користування даним житловим приміщенням є також похідним від права її батьків, на яких відповідно до норм чинного сімейного законодавства покладається обов'язок щодо утримання, піклування та створення належних умов існування малолітньої дитини.

Представник третьої особи в письмовому запереченні зазначає, що зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування.

В даному випадку діти не є сиротами та не визнані дітьми, позбавленими батьківського піклування, тому застосування Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» є недоречним, так як згідно преамбули даного закону цей Закон визначає загальні засади соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей, забезпечує правове регулювання відносин у суспільстві, які спрямовані на реалізацію бездомними особами і безпритульними дітьми прав і свобод, передбачених Конституцією та законодавством України, створює умови для діяльності громадських та благодійних організацій, що працюють у сфері соціального захисту населення.

За таких обставин, приймаючи до уваги вимоги позивача, яка просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_7 Луганської області, враховуючи визнання відповідачем позову, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 352,40 грн., та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 77-81, 89, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, малолітньої ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Новопсковська селищна рада Новопсковського району Луганської області, Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_8

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_9 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_10, 352,40 грн. (триста п'ятдесят грн. 40 коп.) в рахунок відшкодування судового збору.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Новопсковському районі Луганської області, , повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5, виданий 01.12.1998 Вовчанським РВ УМВС України в Харківській області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_11 з державного бюджету 50 відсотків суми судового збору у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят грн. 40 коп.).

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5, виданий 01.12.1998 Вовчанським РВ УМВС України в Харківській області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_12

Відповідач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_6, виданий 12.10.1998 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5.

Третя особа: Новопсковська селищна рада Новопсковського району Луганської області, , місце знаходження: вул. Шкільна, 3, смт. Новопсков Луганської області.

Третя особа: Служба у справах дітей Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, , місце знаходження: вул. Українська, 27, смт.Новопсков Луганської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Апеляційного суду Луганської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя: В.В. Пронька