Ухвала

Іменем України

27 липня 2018 року

м. Київ

справа № 711/3369/17

провадження № 61-38999ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСТ-ІНВЕСТ»

правонаступник відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ»,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкас від 18 квітня 2018 року у складі судді Степаненка О. М. та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року у складі колегії суддів: Василенко Л. І., Карпенко О. В., Нерушак Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористану відпустку, недоплачену вихідну допомогу, середнього заробітку за час затримки розрахунку.

15 січня 2018 року позивач подала до суду клопотання про залучення до участі у справі, як правонаступника ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ», юридична особа якого припинена 23 жовтня 2017 року, - ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ».

В обґрунтування клопотання вказала, що 23 жовтня 2017 року зареєстровано припинення юридичної особи ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ». Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступником ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» є ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ», яке утворено шляхом виділу із ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ».Згідно з розподільчим балансом, затвердженим рішенням зборів ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» від 06 квітня 2017 року, з балансу ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» на баланс виділеного ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» перейшли оборотні та необоротні активи ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» на суму 5 588 363,76 грн, у тому числі усе нерухоме майно ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ».

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкас від 18 квітня 2018 року залучено до участі у справі ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» як правонаступника ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ».

Задовольняючи клопотання про залучення правонаступника, суд першої інстанції виходив із того, що із позовними вимогами до ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» позивач звернулась 03 травня 2017 року, тобто до прийняття рішення про утворення ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» шляхом виділу із ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» та затвердження розподільного балансу, а тому оскільки ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» на цей час є припиненим, спірні правовідносини не вирішені, існує необхідність залучення до участі у справі в якості правонаступника ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» - ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ».

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що встановивши факт звернення позивача із цим позовом до прийняття рішення про утворення ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» шляхом виділу із ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» та розподільчого балансу, факт припинення ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» як юридичної особи, а також невирішеність цих правовідносин, суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність залучення до участі у справі як правонаступника ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» - ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ».

У червні 2018 року ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкас від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року, у якій просить скасувати вказані судові рішення та відмовити у задоволенні клопотання, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим як зазначено у частині п'ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Такого висновку суд дійшов із огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23 жовтня 2017 зареєстровано припинення юридичної особи ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ». У розділі «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа», що розміщені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» є правонаступником ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ», .

Згідно з протоколом № 4 позачергових зборів учасників ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» від 06 квітня 2017 року, ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» утворено шляхом виділу з ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ».

Відповідно до відомостей розподільчого балансу (з додатками) затверджених рішенням зборів ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» від 06 квітня 2017 року, з балансу ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» на баланс ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» перейшли оборотні та необоротні активи ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ» на загальну суму 5 588 363,76 грн, у тому числі нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення площею 329,2 кв. м за адресою: вул. Припортова, 22а у м. Черкаси та за адресою: вул. Хоменко, 19 м. Черкаси, площею 193,6 кв. м.

Відповідно до статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи вважається дата внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в порядку, передбаченому статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», тобто запису про припинення юридичної особи.

Отже, відповідно до цивільного законодавства при реорганізації (злитті) юридичних осіб перехід прав і обов'язків до новоутвореної юридичної особи відбувається на підставі передавального акта, в якому про це має бути зазначено, а правонаступництво вважається здійсненим з моменту виключення юридичної особи попередника з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Аналогічну норму наведено і у частині першій статті 10 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» у чинній редакції.

Частиною першою статті 55 ЦПК України, яка регламентує процесуальне правонаступництво, визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив (частина друга статті 55 ЦПК України).

Відповідно до статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс.

Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.

Якщо після виділу неможливо точно встановити обов'язки особи за окремим зобов'язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов'язанням.

Установивши, що ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» є правонаступником ТОВ «ОСТ-ІНВЕСТ», суд першої інстанції, з яким аргументовано погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про задоволення клопотання позивача.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Суд перевірив доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах які безпосередньо стосуються правильності застосування місцевим та апеляційним судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв'язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТ-ІНВЕСТ» про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористану відпустку, недоплачену вихідну допомогу, середнього заробітку за час затримки розрахунку, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТ-ІНВЕСТ-ЧЕРКАСИ» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкас від 18 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик