26 червня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря Ведмедьової В.В., розглянувши в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року. Співвласником 1/2 частини зазначеної квартири є двоюрідна сестра ОСОБА_5 Крім того, у зазначені квартирі зареєстрований ОСОБА_3
Проте, з моменту отримання права власності Позивачем на зазначену частину квартири Відповідачі чинять йому перешкоди у користуванні спільною власністю, не впускають до квартири, не дають ключів від вхідних дверей. Тому, посилаючись на вимоги Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України Позивач просить усунути перешкоди у володінні та користуванні спільною частковою власністю шляхом його вселення у квартиру АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, без проведення фіксування судового процесу, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки у судове засідання відповідачі не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності суду не надали.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст. ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його заяві, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4. Зазначене рішення суду набрало законної сили 23.01.2017 року. Реєстрація права власності здійснена позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.02.2017 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 80792323 від 20.02.2017 року.
Співвласником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_5 на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року, що підтверджується матеріалами справи.
Крім того, як вбачається із матеріалів справи у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3
Позивач у зазначеній квартирі не проживає, оскільки з боку Відповідачів чиняться цьому перешкоди, крім того Відповідач ОСОБА_3 не надає Позивачу комплекту ключів від вхідних дверей, що позбавляє його можливості зайти у квартиру.
Зазначені обставини встановлені судом в ході розгляду справи, підтверджені матеріалами справи, а також показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
Згідно з положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоч це і не було пов'язано з позбавленням права на володіння майном.
У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За змістом зазначених норм права власник майна має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час.
Оскільки судом встановлено, що відповідачі позбавляють позивача права користуватись спірною квартирою, позивач в добровільному порядку не має можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, суд доходить висновку, що такі перешкоди підлягають усуненню в судовому порядку.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 640 гривень у рівних частках.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності на 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.
Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у володінні та користуванні 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1, та передати ключі від квартири.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з'явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня отримання його копії.
Суддя: В.В. Калюжна