РІШЕННЯ

іменем України

07 серпня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

в складі: головуючого - Бібіка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Горобець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області з вимогами: стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби в Харківській області, шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку, на його користь компенсацію за спричинену неправомірною бездіяльністю органу досудового розслідування в особі слідчого слідчого відділу Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області Внукова С.О., яка допущена під час досудового розслідування кримінального провадження №0000719, в розмірі 30000 грн.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 11 червня 2016 звернувся до поліції з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення та був госпіталізований до КЗОЗ "Зміївська центральна районна лікарня". 12 червня 2016 заява внесена до ЄРДР за № 0000719. Під час досудового розслідування неодноразово звертався зі скаргами на бездіяльність слідчого СВ Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області, оскільки слідчим ігнорувалися його клопотання: не визнано потерпілим, не допитано свідків, не зібрано докази, про які він заявляв у клопотаннях, не проведено всі необхідні слідчі дії.

Вважає, що компетентні органи державної влади, не проводячи ефективного розслідування, допускають бездіяльність, чим завдають моральної шкоди, яка виявилася у душевних стражданнях та постійному стресі.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2017 провадження у справі відкрито.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.01.2018 розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Замінено неналежного відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області на Державну казначейську службу України.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.05.2018 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивача ОСОБА_1, наполягала на задоволенні позовної заяви.

Представник відповідача Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, прични неявки суду не відомі, відзиву на позов не надавав.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області у судове засідання не з"явився.

10.01.2018 від представника ГУ НП в Харківській області Синюшко С.О. до канцелярії суду надійшов відзив, в якому зазначив про те, що позивачем не надано жодних доказів незаконності дій чи бездіяльності органу досудового розслідування, вимоги про стягнення моральної шкоди не доведено, у зв"язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача Державної казначейської служби України у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000719 від 12.06.2016, за попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК Україна. Відомості до ЄРДР внесено за заявою ОСОБА_1 за фактом спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Під час досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_1, свідків події, яка мала місце 11.06.2016, проведено слідчий експеримент з участю ОСОБА_1, отримано висновок судово - медичної експертизи № 126-зм/16, згідно якого у ОСОБА_1 мали місце крововилив на обличчі, субконьюктивальний крововилив лівого ока, підшкірна гематова вік зліва, заьбита рана на обличчі, що по ступеню тяжкості як в сукупності так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров"я, (а.с. 34, 35, 41-42)

Відповідно до інформації, наданої слідчим СВ Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області Внуковим С.О., станом на 05.01.2018, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000719 триває, призначено додаткову судово - медичну експертизу (а.с. 23-24)

У той же час, позивачем надано копії клопотань та скарг, адресованих органам вищого рівня, в яких він вказує на бездіяльність слідчого СВ Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області Внукова С.О.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що неспроможність, неефективність та бездіяльність правоохоронних органів щодо розслідування кримінального правопорушення, призвела до глубоких моральних страждань.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував бездіяльністю слідчого, вважаючи незаконними процесуальні рішення слідчого.

Однак вказана обставина не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Процесуальні рішення, на які посилався позивач, та розцінені ним як бездіяльність, інше визначення слідчим обсягу і характеру дії при перевірці заяви про скоєння злочину, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України, тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування.

Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому працівниками прокуратури Харківської області моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, правові підстави для застосування норм статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди на підставі статті 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією і негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, встановивши, що позивач належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, суду не надав, зокрема, щодо незаконності дій або бездіяльності слідчого СВ Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо тривалого досудового розслідування неправомірними, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку з його недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 223, 247, 258-259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задовленні позовних вимог ОСОБА_1 до Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2018 року.

Суддя -