Ухвала

Іменем України

31 липня 2018 року

м. Київ

справа № 359/6112/15-ц

провадження № 61-39727ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 31 травня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за клопотанням представника відповідача ОСОБА_5 про прийняття зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків його недійсності,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2018 року зустрічний позов повернуто заявнику на підставі частини третьої статті 194 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог частин першої, другої статті 193 ЦПК України.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 31 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2018 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновок місцевого суду про повернення зустрічного позову є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 зустрічну позовну заяву подано до суду після призначення справи до розгляду, що не відповідає вимогам частини першої статті 193 ЦПК України.

02 липня 2018 року представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подала засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 31 травня 2018 року, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, і направити справу для подальшого розгляду.

Касаційна скарга представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 мотивована тим, що відповідач подав зустрічний позов у строк, який дозволяв іншим учасникам справи отримати відзив (зустрічний позов) не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Ухвала місцевого суду про повернення зустрічного позову є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року, в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2017 року справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годину 00 хвилин 24 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні 08 лютого 2018 року представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про прийняття до розгляду зустрічного позову ОСОБА_4 до ПАТ «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Відповідно до частини першої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з частиною першою статті 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

Судами встановлено, що провадження у справі було відкрито ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2015 року із призначенням справи до розгляду на 11 годину 30 хвилин 28 вересня 2015 року.

Після скасування заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року, та розподілу справи судді Журавському В. В.

02 серпня 2017 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годину 00 хвилин 24 жовтня 2017 року, в якій відповідачу строк для подання відзиву не визначався, оскільки діючим на час постановлення ухвали процесуальним законодавством не передбачалася необхідність встановлення судом строку для подання відзиву.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Аналіз цих правових норм, а також вищенаведених положень статей 193, 194 ЦПК України в їх сукупності та взаємозв'язку дає підстави зробити висновок про те, що з часу набрання чинності новою редакцією ЦПК України (15 грудня 2017 року) зустрічний позов може бути подано лише до постановлення судом ухвали про призначення справи до розгляду.

Оскільки відповідачем ОСОБА_4 зустрічну позовну заяву до суду подано після призначення справи до розгляду, висновок суду першої інстанції про повернення зустрічного позову на підставі частини третьої статті 194 ЦПК України, з яким погодився апеляційний суд, є правильним.

Повернення зустрічного позову не порушує право ОСОБА_4 на судовий захист, оскільки не перешкоджає її зверненню до суду з окремим позовом в порядку, визначеному главою 2 розділу ІІІ ЦПК України.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 абзацу 1 та абзацом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України передбачено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Разом із тим, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п'ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 31 травня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за клопотанням представника відповідача ОСОБА_5 про прийняття зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов