Ухвала

6 липня 2018 року

м. Київ

справа № 534/1041/17

провадження № 61-38270ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коста» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов'язання внести запис до трудової книжки, стягнення заборгованості з заробітної плати і відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2018 року подана до Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, яке обґрунтоване тим, що судовий розгляд у суді апеляційної інстанції відбувся за відсутності заявника, про прийняття оскаржуваної постанови та її зміст заявник дізнався після оприлюднення цього судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Оскільки заявник не має юридичної освіти, він звернувся до Кременчуцького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для підготовки касаційної скарги, у зв'язку з чим строк на касаційне оскарження пропущено.

Заява про поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року підлягає задоволенню, оскільки зазначені заявником доводи про розгляд цієї справи апеляційним судом за його відсутності і звернення до Кременчуцького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для підготовки касаційної скарги підтверджуються відповідними доказами і свідчать про пропущення процесуального строку з поважних причин.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявник у касаційній скарзі зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при оскарженні рішення суду в частині вирішення вимог про стягнення заробітної плати.

Оскаржуючи судове рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог, заявник надав квитанцію № 2 від 11 червня 2018 року про сплату судового збору у розмірі 320 гривень, що є меншим розміром, ніж встановлений законом.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (стаття 6 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання позовної заяви, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з судових рішень, у даному позові, поданому у жовтні 2017 року, крім вимоги про стягнення заробітної плати, заявлено три вимоги немайнового характеру: про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, за подання цієї касаційної скарги підлягає доплаті судовий збір у розмірі 3 520 (1600*0,4*3)*200%-320)

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати оригінал відповідного документа.

Оскільки до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірах, касаційна скарга відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначеного недоліку.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали щодо надання доказів сплати судового збору скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко