Дата документу 26.07.2018
Справа № 334/1658/18
Провадження № 2/334/2300/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Добрєва М.В.

при секретарі Череп М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому зазначила, що їй належить право власності на будинок АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі - продажу, укладеного 21 серпня 2001 року, право власності на це нерухоме майно зареєстровано ОП ЗМБТІ в реєстрову книгу № 299 за реєстровим номером № 41222 від 07.05.2001р.

16 травня 2002 року у належному позивачу будинку було зареєстровано чоловіка доньки ОСОБА_3-ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1

В 2002 році на грунті побутової сварки з донькою позивачки ОСОБА_3, відповідач забрав свої речі, залишив будинок, та виїхав, його місце перебування на теперішній час позивачці невідомо. Шлюб між донькою та відповідачем розірвано Хортицьким РАЦС ЗМУЮ , про що в Книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 56 від 25.02.2010.

З 2002 року по час подання позовної заяви ОСОБА_2, хоча зареєстрований , але не проживає в будинку . Ця обставина підтверджується довідкою № 405 від 06.02.2018 р, виданою головою квартального комітету № 77 Мауко В.П.Ніякого майна відповідача в будинку не залишилось, комунальних послуг він не оплачує.

Реєстрація відповідача в будинку, створює позивачці перешкоди в користуванні зазначеним приміщенням, оскільки на відповідача нараховуються комунальні послуги, які він не сплачує, що змушує її звертатись із позовом до суду.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином,у зв'язку з чим, відповідно до ст.ст. 223, 280-283 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що їй належить право власності на будинок АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі - продажу, укладеного 21 серпня 2001 року, право власності на це нерухоме майно зареєстровано ОП ЗМБТІ в реєстрову книгу № 299 за реєстровим номером № 41222 від 07.05.2001р.

16 травня 2002 року у належному позивачу будинку було зареєстровано чоловіка доньки ОСОБА_3-ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1

В 2002 році на грунті побутової сварки з донькою позивачки ОСОБА_3, відповідач забрав свої речі, залишив будинок, та виїхав, його місце перебування на теперішній час позивачці невідомо. Шлюб між донькою та відповідачем розірвано Хортицьким РАЦС ЗМУЮ , про що в Книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 56 від 25.02.2010.

З 2002 року по час подання позовної заяви ОСОБА_2, хоча зареєстрований , але не проживає в будинку . Ця обставина підтверджується довідкою № 405 від 06.02.2018 р, виданою головою квартального комітету № 77 Мауко В.П.Ніякого майна відповідача в будинку не залишилось, комунальних послуг він не оплачує.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Реєстрація відповідача ОСОБА_2 вищезазначеному будинку чинить позивачці перешкоди в користуванні власністю. ОСОБА_2 з 2002 року в будинку АДРЕСА_1 не проживає, добровільно залишив будинок, забравши усі свої речі.

В разі втрати особою права власності на житло, або право користування житловим приміщенням, така особа, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підлягає зняттю з реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 з 2002 року не проживає у будинку АДРЕСА_1, перешкод в користуванні цим будинком йому не чинили, тобто без поважних причин відсутній понад 10 років, тому відповідач втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, 223,280-283 ЦПК України, ст. 391, 405 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, без участі якої було постановлено рішення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Добрєв М. В.