Справа № 454/12/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

прокурора Пастух А.Є.

та представника відповідача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль цивільну справу за позовом в.о. керівника Червоноградської Місцевої прокуратури до ОСОБА_2 сільської ради Сокальського району та ОСОБА_3, третьої особи державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Сокальської РДА про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, виданого внаслідок вчинення корупційного правопорушення, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

В.о. керівника Червоноградської Місцевої прокуратури звернувся у суд з позовом до відповідачів, у якому просить: визнати незаконним та скасувати рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради Сокальського району від 30.09.2015 року № 942 "Про затвердження проекту із землеустрою щодо виділення земельної ділянки у власність ОСОБА_3М.";

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво №51539750 про право власності на земельну ділянку площею 0,1753 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд в с.Острів Сокальського району Львівської області, видане 12.01.2016 року реєстраційною службою Сокальського районного управління юстиції ОСОБА_3;

- внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування запису № 12912430 про право власності, внесеного до останнього 15.12.2015 року державним реєстратором;

- витребувати із володіння ОСОБА_3 та повернути у власність територіальної громади ОСОБА_2 сільської ради земельну ділянку площею 0,1753 га кадастровий номер :21:008:0073, в с.Острів Сокальського району по вул.Б.Хмельницького, 19;

- стягнути із відповідачів 4639,07грн. судового збору, сплаченого за подання позову.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що спірна земельна ділянка була передана ОСОБА_2 сільською радою Сокальського району у власність ОСОБА_3, який, будучи депутатом останньої, при голосуванні за відповідне рішення "Про затвердження проекту із землеустрою щодо виділення земельної ділянки у власність ОСОБА_3М.", не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів (голосував "з" на сесії ради), у звязку з чим його визнано винним за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згодом ОСОБА_3 на підставі цього рішення ради зареєстрував за собою право власності на виділену йому земельну ділянку.

Вказує, що оскільки оскаржуване рішення було прийнято внаслідок вчинення депутатом ради ОСОБА_3 корупційного адміністративного правопорушення, таке підлягає скасуванню.

Вважає, що зазначене є підставою для скасування й виданого свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_1 подав заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову.

Покликався на те, що дане рішення прийняте з дотриманням вимог закону і є продовженням вже прийнятих попередніх рішень про виділення земельної ділянки та надання дозволу відповідачу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а посилання позивача на конфлікт інтересів вважає не обґрунтованим, оскільки, як вбачається з результатів голосування дане рішення було б прийняте і без голосу депутата відповідача, який за дане порушення вже поніс адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Прийняте ОСОБА_2 сільською радою (як суб'єктом владних повноважень) рішення «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3М.» є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Правопорушення вчинене відповідачем не завдало й не могло завдати істотної шкоди правам і охоронюваним законом інтересам окремих громадян, відповідній територіальній громаді, державі чи іншим особам, захист яких здійснюється законом «Про запобігання корупції» («Про засади запобігання і протидії корупції»).

Позаяк на сесії була присутня більшість обраних депутатів ради, яким було завчасно добре відомо про те, що Відповідач є депутатом цієї ж ради, заперечень щодо надання дозволу Відповідачу не було, і рішення все одно прийняли б на його користь.

Голос відповідача, як депутата підчас прийняття рішення не був вирішальним, що вбачається з протоколу голосування ОСОБА_2 сільської ради.

Представник позивача прокурор Пастух А.Є. надав у суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_1 надав в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги не визнає, розгляд справи просять проводити без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не прибув

Представник третьої особи Сокальської РДА надав в суд заяву в якій вказує, що вирішення даної справи покладає на розсуд суду, розгляд справи просить проводити без участі їх представника.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності суд дійшов до наступних висновків.

Звернувшись до суду з даним позовом, прокуратура у якості підстави для визнання незаконним і скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради Львівської області № 942 від 30.09.2015р. та у звязку із цим визнання недійсним та скасування свідоцтва про права власності на земельну ділянку, посилається на порушення депутатом ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 зобов'язань, покладених на нього пунктами 1, 2 частини першої статті З, частини першої статті 28 Закону України "Про запобігання корупції". Притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за допущене ним порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" вважає безумовною підставою для визнання прийнятого на сесії селищної ради рішення та визнання недійсним виданого на його підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Разом з тим, такі доводи є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" - правомочний склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку, яка становить не менш як дві третини від загального складу ради.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада вважається повноважною за умови обрання не менш як 2/3 депутатів від загального складу ради.

Частиною 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 подав заяву на ім'я ОСОБА_2 сільського голови про розгляд на черговій сесії питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №19 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель в с.Острів та рішенням 35 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради № 898 від 06.04.2015р. йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №19 для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1753га в с.Острів по вул.Б.Хмельницького Слокальського району Львівської області.

09.06.2015 року складено акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, підписаний: ОСОБА_3, виконавцем робіт - П/П "Земельно-кадастрове бюро" в особі начальника ОСОБА_4, інженера-землевпорядника П/П "Земельно-кадастрове бюро" ОСОБА_5 та голови ОСОБА_2 сільської ради - ОСОБА_6

02.09.2015 року відділом Держземагенства у Сокальському районі складено висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Острів по вул.Б.Хмельницького, 19 Сокальського району.

Рішенням 38 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільської ради № 942 від 30.09.2015р. "Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3М.", вирішено затвердити проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та предачі її безкоштовно у власність ОСОБА_3 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,1753га за кадастровим номером :21:008:0073 в с.Острів по вул.Б.Хмельницького, 19.

ОСОБА_3 на момент голосування даного рішення був депутатом ОСОБА_2 сільської ради Сокальського району та проголосував "за" прийняття останнього.

12.01.2016 року реєстраційною службою Сокальського районного управління юстиції ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,1753 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею в с.Острів по вул.Б.Хмельницького, 19.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 09.11.2016 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами першою, другою статті 172-7 КУпАП, оскільки останній всупереч приписам статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" не вжив передбачених законом заходів недопущення конфлікту інтересів та взяв участь у голосуванні сесії сільської ради щодо виділення йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд в с.Острів Сокальського району.

Дана постанова суду набрала законної сили 21.11.2016 року.

Частиною другою статті 35 Закону України "Про запобігання корупції" у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься у протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідними колегіальним органом.

Частиною першою статті 67 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Враховуючи норми Закону України "Про боротьбу з корупцією" суд виходить з того, що наявність потенційного або реального конфлікту інтересів не тягне за собою автоматичної недійсності прийнятих рішень колегіального органу та лише у визначених законом випадках може вплинути на втрату правомочності органу.

На пленарному засіданні ОСОБА_2 сільської ради ради від 30.09.2015 року "за" оскаржуване рішення (рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0,1753га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в с.Острів по вул.Б.Хмельницького, 19) проголосувала достатня кількість депутатів для прийняття рішення, в тому числі й ОСОБА_3 - голос якого не був вирішальним.

Таким чином, враховуючи, що усунення депутата ОСОБА_3 від голосування при прийнятті оскаржуваного рішення внаслідок конфлікту інтересів не призводить до втрати правомочності колегіального органу - ОСОБА_2 сільської ради, не впливає на юридичний факт наявності більшості голосів при прийнятті оскаржуваного рішення, а відтак відповідає вимогам чинного законодавства та визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Згідно з правовою позицією Конституційного суду України викладеній у рішенні №7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року потрібно розрізняти нормативні та ненормативні акти органу місцевого самоврядування.

До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальних характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію (п.4 вказаного рішення).

Оскаржуване рішення ОСОБА_2 сільської ради №942 від 30.09.2015р. є ненормативним актом, звернене конкретно до ОСОБА_3, застосовано одноразово і після реалізації вичерпало свою дію.

Відповідно до останнього абзацу п.5 цього рішення Конституційного суду, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Судом встановлено, що рішення ОСОБА_2 сільської ради №942 від 30.09.2015р. є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання, а відтак його скасування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки в нього виникло право володіння земельною ділянкою, і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі №916/876/13. та висновками Вищого господарського суду України, які наведені у постанові від 06 квітня 2017 року.

Разом з цим, як зазначено у статті 1 протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на їх думку, є необхідними для здійснення контролю за користування майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. У своєму тлумаченні фрази «мирне володіння» Комісія та Суд частот розрізняють поняття "позбавлення власності" і "контроль за її використанням".

Наприклад у відомій справі Спорронг і Льоннрот проти Швеції (1982) заявники скаржились на те, що постанова муніципалітету міста Стокгольм, яка дозволяла місцевій владі відчужувати за своїм бажанням практично без обмежень будь-яку власність, порушувала їхнє право власності за статтею 1 Протоколу №1. Суд ухвалив, що хоч подібне відчуження теоретично залишало за власниками право користуватись та розпоряджатись своєю власністю, однак практично їхні можливості робити це були обмежені настільки, що застосування шведського закону справді порушувало їхнє право на вільне володіння своїм майном.

Розглянувши справу, Суд також підкреслив свою думку про те, що Конвенція у цілому вимагає збереження балансу між інтересами суспільства і основними правами людини, та зауважив, що у випадку позбавлення власності, обмеження чи користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, контролю за її використанням та надання відшкодування.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 за власні кошти виготовив усю містобудівну документацію для виділення земельної ділянки під будівництво і обслуговування житлового будинку, ОСОБА_2 сільська рада не претендує на витребувану земельну ділянку, яка вже не є вільною. Позбавлення права власності ОСОБА_3 на виділену земельну ділянку та витребування її, по суті позбавляє його права власності на збудований будинок без надання відшкодування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в.о. керівника Червоноградської Місцевої прокуратури до ОСОБА_2 сільської ради Сокальського району та ОСОБА_3, третьої особи державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Сокальської РДА про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, виданого внаслідок вчинення корупційного правопорушення, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повернення земельної ділянки слід відмовити.

Також, згідно платіжного доручення №2129 від 22.12.2016р. вбачається, що позивачем сплачено 5911,02грн. судового збору за звернення до суду з вищевказаним позовом.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідачів на користь прокуратури Львівської області сплаченого судового збору слід відмовити, оскільки в.о. керівника Червоноградської місцевої прокуратури у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову в.о. керівника Червоноградської Місцевої прокуратури до ОСОБА_2 сільської ради Сокальського району та ОСОБА_3, третьої особи державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Сокальської РДА про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, виданого внаслідок вчинення корупційного правопорушення, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повернення земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Повне рішення складено 07.08.2018 року.

Позивач: Червоноградська місцева прокуратура, місце знаходження: м. Червоноград, вул. Святого Володимира, 15 Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2 сільська рада Сокальського району, , місце знаходження: с.Осрів Сокальського району Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_3, 10.03.1970р.н., проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Третя особа: Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Сокальської РДА, місце знаходження: м.Сокаль, вул.Шептицького, 26 Львівської області.

Головуючий: М. Я. Адамович