Справа №:755/4871/18
Провадження №: 2/755/3187/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді Астахової О.О.,

при секретарі: Неділько Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.07.2013 року у розмірі 91 840,60 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 5 847,52 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 77 738,39 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3405,14 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) в сумі - 4349,55 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору - 1762,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н від 18.07.2013 року відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Підписання вищевказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на вказаному банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно із п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач своєчасно позивачу грошові кошти не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив, внаслідок чого станом на 28.02.2018 року утворилась вказана заборгованість. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, це змушує позивача звернутися з даним позов до суду.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

23 травня 2018 року від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов зі змісту якого убачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Мотивуючи тим, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту використання відповідачем встановленого кредитного ліміту, отримання ним грошових коштів у вигляді готівки у касі банку або на платіжну картку, а розрахунок заборгованості за договором б/н від 18.07.2013 року доданий до позовної заяви також є безпідставним та таким, що не грунтується на доказах визначених чинним законодавством України.

З огляду на означене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Від представника ПАТ КБ «Приватбанк» до суду надійшла відповідь на відзив зі змісту якої убачається, що доводи відповідача щодо відсутності доказів використання ним грошових коштів за договором кредиту, спростовуються випискою по рахунку ОСОБА_1 та фото клієнта з платіжною карткою.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2013 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідно до умов якої оформив платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту сплати процентів в обумовлені у Анкеті - Заяві та Умовах і Правилах про надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах кредитування із використанням кредитки «Універсальна».

Договір складається із заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Витягу з "Тарифів банку" (а.с. 9-32).

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Подавши анкету-заяву від 18 липня 2013 року, відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду» Приватбанку (а.с. 7-8).

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлене цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідач заперечує отримання грошових коштів у банку та стверджує, що доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості безпідставний.

Разом з тим, факт отримання кредитної картки та використання ОСОБА_1 карткового рахунку, підтверджується відповідною випискою по рахунку відповідача за період з 01.07.2013 року по 11.06.2018 року та фото клієнта банку з платіжною карткою (а.с. 61-78).

За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що станом на 28 лютого 2018 року у відповідача існує заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5847,52 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 77 738,39 грн., заборгованості за комісією - 3405,14 грн. (а.с. 5-6). Також позивачем нараховано штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. - фіксована частина та 4349,55 грн. - процентна складова.

Згідно із п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Підписавши довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду», відповідач погодився щомісячно до 25 числа сплачувати 7% від заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць та комісії за зняття готівки.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання, останній платіж був ним внесений 27 січня 2017 року, у зв'язку із чим виникла заборгованість.

Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що з 1 квітня 2015 року банком була змінена процентна ставка за користування кредитом з 32,4 % на 42,0% і остаточна заборгованість була розрахована, враховуючи змінену процентну ставку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Матеріали справи не містять даних про причини зміни банком розміру процентної ставки з 1 квітня 2015 року, а також повідомлення відповідача про зміну процентної ставки та погодження з ним даної дії.

Доказів у підтвердження правомірності збільшення позивачем процентної ставки, а також надання розрахунку заборгованості відповідно до процентної ставки, погодженої сторонами при укладенні договору суду не надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, пред'являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач повинен надати докази, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір.

Проте, позивачем не надано суду розрахунку заборгованості відповідно до процентної ставки, погодженої сторонами при укладенні договору.

Таким чином, виходячи із наданого позивачем розрахунку заборгованості та обов'язку відповідача належним чином виконувати зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що доведений позивачем розмір відсотків за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача виходячи із процентної ставки за користування кредитом у розмірі 32,4 % річних, тобто до збільшення банком 01.04.2015 року відсоткової ставки в односторонньому порядку становить - 1926,32 грн.

Також, позивачем нараховано штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. - фіксована частина, 4349,55 грн. - процентна складова та 3405,14 грн. пені.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій.

А відтак, вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 3405,14 грн., задоволенню не підлягають.

Щодо нарахування позивачем до сплати відповідачу штрафу в якості фіксованої та процентної складової, то вказані позовні вимоги, в частині стягнення процентної суми, також не підлягають задоволенню, оскільки одночасне застосування двох видів штрафу, за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана позиція також взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові суду від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

З огляду на означене, оскільки ОСОБА_1 порушива зобов'язання встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи не має, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 5 847,52 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1926,32грн. та штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 158,74 грн.

Враховуючи викладене та керуючись 4, 12-13, 141, 206, 258-259, 265, 268, 279, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 512, 525, 526, 530, 612, 615, 625, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за кредитом - 5 847,52 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам - 1926,32грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та судовий збір - 158,74 грн., а всього 8 432 (вісім тисяч чотириста тридцять дві) грн. 58 коп.

В іншій частині - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С у д д я О.О. Астахова