Ухвала

Іменем України

31 липня 2018 року

м. Київ

справа № 133/826/18

провадження № 61-38007ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), БілоконьО. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СанАгроСід» на постанову Апеляційного суду Вінницької області, у складі колегії суддів: Рибчинського В. П., Голоти Л. О., Стадника І. М., від 06 червня 2018 року у справі за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «СанАгроСід», державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко Оксани Василівни, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» (далі - ТОВ «Сігнет-Центр») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «СанАгроСід» (далі - «СанАгроСід») та державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко О. В. про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку.

Разом із позовом ТОВ «Сігнет-Центр» подало заяву про забезпечення позову у даній справі, яку мотивувало тим, що 12 серпня 2012 року між ТОВ «Сігнет-Центр» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі. 05 січня 2016 року між ТОВ «Сігнет-Центр» та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 12 серпня 2012 року, згідно з умовами якої ТОВ «Сігнет-Центр» та ОСОБА_4 вирішили продовжити строк дії договору оренди землі (кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про інше речове право: 8275218) до 12 серпня 2026 року. Право оренди ТОВ «Сігнет-Центр» на вищевказану земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області 26 грудня 2014 року, номер запису про інше речове право: 8275218.

З інформаційної довідки вбачається, що не дивлячись на вже зареєстроване право оренди на вищевказану земельну ділянку за ТОВ «Сігнет-Центр», 16 лютого 2018 року державним реєстратором Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області було проведено державну реєстрацію права оренди за ТОВ «СанАгроСід» на вищевказану земельну ділянку на підставі договору оренди землі № 18 від 09 лютого 2018 року, який начебто укладено між ТОВ «СанАгроСід» та ОСОБА_4

Позивач вказав, що внаслідок протиправних дій відповідачів право оренди на дану земельнуділянку зареєстровано на двох юридичних осіб, що суперечить чинному законодавству України, а тому, використовуючи таку ситуацію, ТОВ «СанАгроСід» може почати посівну кампанію на земельній ділянці, яка орендується ТОВ «Сігнет-Центр», що порушуватиме права належного орендаря.

Із урахуванням зазначеного, ТОВ «Сігнет-Центр» просило суд задовольнити заяву про забезпечення позову, заборонити вчиняти будь-які дії на спірній земельній ділянці, зокрема проводити на ній посівні роботи та інші роботи з використанням або без використання сільськогосподарської техніки.

Ухвалою Козятинськогго міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2018 року заяву ТОВ «Сігнет-Центр» задоволено та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії ТОВ «СанАгроСід» та ОСОБА_4 на земельній ділянці, площею 2, 6154 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, зокрема використовувати її за цільовим призначенням, проводити на ній посівні та інші роботи з використанням або без використання сільськогосподарської техніки.

Зобов'язано ТОВ «Сігнет-Центр» здійснити зустрічне забезпечення, шляхом внесення на депозитний рахунок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області грошових коштів, у розмірі - 5 000 грн на протязі десяти днів з дати постановлення даної ухвали.

Оскарженою постановою Апеляційного суду Вінницької області від 06 червня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «СанАгроСід» задоволено. Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2018 року скасовано та постановлено нову, якою у задоволенні заяви ТОВ «Сігнет-Центр» про забезпечення позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Сігнет-Центр» просить скасувати постанову Апеляційного суду Вінницької області від 06 червня 2018 року та залишити в силі ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2018 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що у разі задоволенні позовних вимог у цій справі, право оренди на спірну земельну ділянку у ТОВ «СанАгроСід» припиниться, проте посіви, здійсненні відповідачем, будуть займати земельну ділянку, що не дасть можливості позивачу використовувати земельну ділянку, як законному орендарю відповідно до положень договору оренди від 27 серпня 2012 року, укладеного між ТОВ «Сігнет-Центр» та ОСОБА_6 Такий вид забезпечення позову, у даному випадку, є єдиним ефективним захистом порушених прав позивача, враховуючи той факт, що ТОВ «СанАгроСід» уклав договір оренди щодо земельної ділянки яка вже перебуває у оренді позивача на законних підставах. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що розмір зустрічного забезпечення не є співмірним із заходами забезпечення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що позивачем 16 квітня 2018 року подано клопотання про забезпечення вказаного позову, в якому він просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії ТОВ «СанАгроСід» та ОСОБА_4 на земельній ділянці, площею 2,6154 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Сокілецької сільської ради, Козятинського району, Вінницької області, зокрема використовувати її за цільовим призначенням, проводити на ній посівні та інші роботи з використанням або без використання сільськогосподарської техніки.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Скасовуючи ухвалу міськрайонного суду та постановляючи нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Сігнет-Центр» про забезпечення позову, апеляційний суд, враховуючи вказані норми процесуального права, заявлені позовні вимоги у судді першої інстанції, з'ясувавши чи дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для забезпечення позову на час вирішення даного спору.

Апеляційним судом зроблено обґрунтований висновок відносно того, що заборона вчиняти будь-які дії на земельній ділянці, зокрема проводити на ній посівні роботи та інші роботи з використанням або без використання сільськогосподарської техніки не впливатиме на можливість виконання рішення суду.

Забезпечуючи позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії на земельній ділянці, зокрема проводити на ній посівні роботи та інші роботи з використанням або без використання сільськогосподарської техніки, судом першої інстанції фактично надано можливість користування спірною земельною ділянкою ТОВ «Сігнет-Центр» та позбавлено такої можливості ТОВ «СанАгроСід» до вирішення справи по суті. Застосовуючи такий захід забезпечення позову, суд першої інстанції фактично втрутився у господарську діяльність ТОВ «СанАгроСід» та фактично ухвалив рішення без розгляду справи по суті.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ТОВ «Сігнет-Центр» не може вважатись обґрунтованою.

Зі змісту касаційної скарги, оскарженого судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на постанову апеляційного суду, якою відмовлено у застосуванні заходів забезпечення позову, є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм статей 149-150 ЦПКУкраїни є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення судом.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За результатами оцінки змісту касаційної скарги, оскарженої постанови апеляційного суду не встановлено неправильного застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «СанАгроСід» на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 06 червня 2018 року у справі за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Сігнет-Центр» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «СанАгроСід», державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко Оксани Василівни, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта