Ухвала

25 липня 2018 року

м. Київ

справа № 559/321/16-ц

провадження № 61-17348 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С.Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Дубенська виховна колонія управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області, Дубенська загальноосвітня школа ІІ-ІІІ ступенів № 9 Рівненської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Дубенської виховної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області у складі судді Стадійчук А. О. від 19 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області у складі колегії суддів: Гордійчук С. О., Бондаренко Н. В., Ковальчук Н. М., від 21 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Дубенської виховної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області, Дубенської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 9 Рівненської області про визнання неправомірною зміну істотних умов праці, поновлення попередніх умов праці та стягнення втраченого заробітку.

Позов мотивовано тим, що у 2002 році вона була прийнята на роботу до Дубенської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 9 на посаду вчителя зарубіжної літератури, а з 2012 року працювала вчителем світової літератури, української мови та літератури з повним тижневим навантаженням. Директор школи своїм наказом від 31 серпня 2015 року розподілила їй навантаження на 2015-2016 навчальний рік лише 2,5 годин художньої культури.Внаслідок зменшення тижневого навантаження

з 18 до 2,5 годин, розмір її заробітної плати істотно зменшився, що є зміною істотних умов праці у розумінні частини третьої статті 32 КЗпП України, про яку її, у строк передбачений цією статтею, попереджено не було. Просила суд визнати незаконним та скасувати пункт 1.6 наказу директора Дубенської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №9 від 31 серпня

2015 року «Про розподіл педагогічного навантаження вчителів школи на І семестр 2015-2016 навчального року», в частині визначення їй як вчителю тижневого навантаження у 2,5 години; стягнути з Дубенської виховної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області втрачений заробіток з 18 годинного тижневого навантаження. Крім того, у зв'язку із порушенням трудових прав, їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 3 тис. грн.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області

від 19 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 21 грудня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано пункт 1.6 наказу директора Дубенської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №9 Рівненської області від 31 серпня 2015 року «Про розподіл педагогічного навантаження вчителів школи на 1 семестр 2015-2016 навчального року» (в частині розподілу педагогічного навантаження ОСОБА_4.Стягнуто з Дубенської виховної колонії Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області на користь ОСОБА_4 37 876 грн 78 коп. втраченого заробітку за період з 01 вересня 2015 року по 12 серпня 2016 року та 1 тис. грн моральної шкоди, а всього стягнуто 38 876 грн 78 коп.

Судові рішення мотивовані тим, що роботодавцем, при зміні істотних умов правці, не були дотриманні вимоги частини третьої статті 32 КЗпП України, щодо попередження працівника не пізніше ніж за два місяця до таких змін, а тому наказ про зменшення тижневого навантаження вчителя є незаконним. Незаконна зміна істотних умов праці позивача призвела до переживань та вимагає додаткових зусиль для організації її життя, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Дубенська виховна колонія управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області просить скасувати судові рішення із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, зокрема, що справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки такий спір віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частиною першою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки у даній справі оскаржуються судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, а наведені заявником доводи містять ознаки, які згідно з вимогами статті 403 ЦПК України є підставою для передачі справи на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду, вказану справу необхідно передати на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Справу за позовом ОСОБА_4 до Дубенської виховної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області, Дубенської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів № 9 Рівненської області про визнання неправомірною зміну істотних умов праці, поновлення попередніх умов праці та стягнення втраченого заробітку за касаційною скаргою Дубенської виховної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 21 грудня 2016 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є. В.Синельников

С.Ф. Хопта