Справа № 214/7549/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 липня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
при секретарі - Джемерчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Разом з тим, в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 19.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем був укладений Іпотечний договір №0319/1207/45-010-Z-1, згідно якого, банку в іпотеку відповідач передав належне йому нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру №108, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., що розташована в будинку АДРЕСА_1 (а.с.25-31).
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №62368433 від 30.06.2016 року, відповідачу, окрім квартири, яка є предметом іпотеки по даній справі, на праві приватної спільної часткової власності також належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 (а.с.5-7).
25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», як первісним кредитором, та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як новим кредитором, було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступив за винагороду новому кредиторові права вимоги, зокрема за Кредитним договором №0319/1207/45-010 від 19.12.2007 року (а.с.32-50).
В свою чергу, 15.06.2012 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» уклало з позивачем договір купівлі-продажу прав вимоги, відступивши за винагороду новому кредиторові, позивачу у справі, права вимоги, зокрема, за Кредитним договором №0319/1207/45-010 від 19.12.2007 року (а.с.51-63).
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Передача права вимоги (цесія) являє собою договірну заміну кредитора в зобов'язанні шляхом передачі ним своїх прав іншій особі за угодою.
Статтею 24 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.
Таким чином, оскільки при відступленні прав вимоги зобов'язання не припиняються, не змінюються залишаються одним і тим самим, а лише відбувається заміна сторони кредитора, тому відповідна заміна відбувається як в основному договорі, так і в іпотечному новий кредитор стає іпотекодержателем.
Отже, на підставі укладених договорів купівлі-продажу прав вимоги, позивач набув статусу нового кредитора як в кредитних зобов'язаннях відповідача, так і забезпечуваних їх зобов'язаннях за Іпотечним договором №0319/1207/45-010-Z-1 від 19.12.2007 року, у зв'язку з чим відповідні зміни в особі іпотекодержателя також було внесено до Державного реєстру іпотек, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін) (а.с.29).
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) у разі коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Таким чином, судом установлено, що відповідач своїх зобов'язань за Кредитним договором не виконує, а відтак у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки, тому суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 33 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 526, 527, 530, 590, 610, 623, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.