Справа № 136/1256/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Липовець в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що 24.02.2014 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,16 га, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області. Позивач спадщину прийняв, проте не в змозі її оформити, оскільки було втрачено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 05852. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким він просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку вищевказаної земельної ділянки.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у його відсутність.

Оскільки учасники справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів згідно частини третьої статті 200 ЦПК, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 24.02.2014 року померла ОСОБА_3 (а.с. 3). Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила.

До складу спадщині увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,16 гектарів, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії ВН № 05852 від 20.03.2001 року на право власності на землю (а.с. 9).

Позивач та ОСОБА_2 будучи спадкоємцями за законом першої черги (а.с. 7, 8), спадщину прийняли в порядку, визначеному статтею 1268 ч.3 ЦК України (а.с. 4, 6, 10). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Оформити спадщину на вищевказане спадкове майно позивач не має можливості через втрату державного акту на право власності на землю.

Судом встановлено, що на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Зозівської сільської Ради народних депутатів від 08.08.2000 року на імя ОСОБА_3 було видано Державний акт серії ВН №05852 від 20.03.2001 року на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,16 га, що розташована на території території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (а.с. 9).

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У разі втрати державного на право власності на земельну ділянку, порядку видачі нового на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну ділянки, не передбачено.

Оригінал примірника вищевказаного державного акту втрачено. У звязку з відсутністю визначеного законом порядку позивач не в змозі отримати його дублікат, що позбавляє його можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. З урахування зазначеного суд вважає, що втрата державного акту не позбавляє спадкоємця права на оформлення прийнятої спадщини.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Оскільки належність спадкодавцеві земельної ділянки доведено позивачем належними та допустимими доказами, враховуючи те, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) в порядку спадкування за законом після померлої 24.02.2014 року ОСОБА_3 право власності на ? частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,16 га, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії ВН № 05852 від 20.03.2001 року на право власності на землю.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник