Ухвала

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 351/110/17

провадження № 61-41680ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, приватного нотаріуса Левицької Елеонори Антонівни про зняття арешту з майна, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, за участю третіх осіб: товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП», приватного нотаріуса Стюрко ОксаниОлександрівни, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та вилучення автомобіля, ключів від автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом доОСОБА_1, приватного нотаріуса Левицької Е. А. про зняття арешту з майна, обґрунтовуючи його тим, що згідно з договором купівлі-продажу від 25 грудня 2016 року придбав автомобіль марки Volkswagen моделі Transporter T5 Kombi 2.5D пасажирський-В, 2005 року випуску, за 30 000,00 грн.

Під час постановки на облік зазначеного автомобіля йому стало відомо, що 26 грудня 2016 року на цей автомобіль приватним нотаріусом Левицькою Е. А. накладено арешт на підставі заяви ОСОБА_1

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, за участю третіх осіб: товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП» (далі - ТОВ «М.В.Л. ГРУП»), приватного нотаріуса Стюрко О. О., про визнання недійсним договору купівлі-продажу та вилучення автомобіля, ключів від автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Знято арешт з автомобіля Volkswagen моделі Transporter T5 Kombi 2.5D пасажирський-В, 2005 року випуску, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, накладений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е. А.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2018 року рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2018 року залишено без змін.

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства.

ОСОБА_1 в касаційній скарзі посилається на виняткове значення для нього цієї справи, оскільки стосується права власності.

Рекомендація № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року рекомендує державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи те, що предметом позову є автомобіль марки Volkswagen моделі Transporter T5 Kombi 2.5D пасажирський-В, 2005 року випуску, придбаний за 30 000,00 грн, а винятковість справи особою, яка подала касаційну скаргу, об'єктивно не підтверджено, Верховний Суд приходить до висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначено.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, приватного нотаріуса Левицької Елеонори Антонівни про зняття арешту з майна, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, за участю третіх осіб: товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП», приватного нотаріуса Стюрко ОксаниОлександрівни, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та вилучення автомобіля, ключів від автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв