Постанова

Іменем України

30 липня 2018 року

м. Київ

справа № 396/1342/17-ц

провадження № 61-28273 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4;

представник заявника - ОСОБА_5;

суб'єкт оскарження - державний виконавець Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Артеменко Юлія Юріївна;

заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 15 березня 2018 року у складі колегії суддів: Дуковського О. Л., Дьомич Л. М., Єгорової С. М.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Новоукраїнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі - ДВС ГТУЮ) у Кіровоградській області Артеменко Ю. Ю., заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»).

Скарга мотивована тим, що 4 серпня 2013 року на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 липня 2013 року було видано виконавчий лист про стягнення з неї на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») кредитної заборгованості у розмірі 108 095 грн 88 коп. та судових витрат у розмірі 1 081 грн. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2015 року замінено стягувача - ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому документі № 396/1322/15-ц.

Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві від 28 жовтня 2016 року зазначений виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

8 серпня 2017 року державним виконавцем Новоукраїнського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Артеменко Ю. Ю. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, реєстраційний номер виконавчого провадження 54460336, на підставі виконавчого листа № 396/1280/13, виданого 4 серпня 2013 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області.

Зазначала, що державним виконавцем порушено порядок направлення копії постанов про відкриття виконавчого провадження, передбачений статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції на час видачі виконавчого документа, а саме копія такої постанови повинна надсилатися рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Також послалася на те, що стягувачем пропущено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, а тому державний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції на час видачі виконавчого документа. Вважала, що дії державного виконавця Артеменко Ю. Ю. не відповідають вимогам законодавства України та порушують її права.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд скасувати зазначену вище постанову про відкриття виконавчого провадження від 8 серпня 2017 року.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 серпня 2017 року у складі судді Шеметька В. І. скаргу ОСОБА_4 задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 8 серпня 2017 року, реєстраційний номер 54460336, винесену державним виконавцем Новоукраїнського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградської області Артеменко Ю. Ю. по виконанню виконавчого листа № 396/1280/13 від 4 серпня 2013 року, виданого Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у порушення пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження», згідно з якою виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 8 серпня 2017 року, хоча строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, який є один рік згідно зі статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції на час видачі виконавчого документа, стягувачем пропущено.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 15 березня 2018 року апеляційну скаргу Новоукраїнського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградської області задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що з прийняттям постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28 жовтня 2016 року було перервано строк пред'явлення такого документа до виконання у силу частини п'ятої статті 12 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Тому, звернувшись 5 липня 2017 року до відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» пред'явило виконавчий документ до виконання у межах трирічного строку, передбаченого Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (стаття 12).

У травні 2018 року ОСОБА_4 подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила скасувати постанову апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі. Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час видачі виконавчого документа, передбачено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання протягом року. Вважала, що стягувачем пропущено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, а посилання апеляційного суду на трирічний строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання є безпідставним, оскільки на час видачі виконавчого листа від 4 серпня 2013 року строк пред'явлення виконавчого листа до виконання визначено в 1 рік.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час видачі виконавчого документа, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Зазначала, що вона до серпня 2017 року не отримувала жодних документів від державної виконавчої служби, зокрема й копію постанови по повернення виконавчого документа стягувачу від 28 жовтня 2016 року.

У липні 2018 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило, що судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а виконавчий документ пред'явлено товариством у встановлені законом строки. Виконавчий лист від 4 липня 2013 року № 396/1280/13-ц вперше було пред'явлено до виконання 3 жовтня 2013 року до Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві.

28 січня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

23 квітня 2015 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження до відділу ДВС Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області від 18 травня 2015 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17 червня 2015 року замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

26 квітня 2016 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подано до Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження.

18 липня 2016 державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51680898 з примусового виконання виконавчого листа № 396/1280/13-ц від 4 липня 2013 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк».

28 жовтня 2016 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки не виявлено майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

5 липня 2017 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подано до Новоукраїнського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 396/1280/13-ц від 4 липня 2013 року.

8 серпня 2017 року державним виконавцем Новоукраїнського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54460336. Отже, строк пред'явлення даного виконавчого документа неодноразово переривався у зв'язку із пред'явленням його до Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві та Новоукраїнського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, а тому стягувачем строк пред'явлення виконавчого документа до виконання не пропущено.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У липні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

За змістом частин четвертої та п'ятої статті 12 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, апеляційний суд, вірно застосувавши наведені вище норми права, встановивши, що виконавчий документ неодноразово пред'являвся до виконання до органів державної виконавчої служби, чим переривався строк пред'явлення цього виконавчого документа, а тому стягувачем строк пред'явлення виконавчого документа до виконання не пропущено, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 Також апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була прийнята 28 жовтня 2016 року, чим було перервано строк пред'явлення виконавчого документа до виконання у силу частини п'ятої статті 12 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Тому, звернувшись 5 липня 2017 року до відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» пред'явило виконавчий документ до виконання у межах строку, передбаченого пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положеньЗаконом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження».

Посилання касаційної скарги на те, що на час видачі виконавчого листа від 4 серпня 2013 року статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на моментвидачі виконавчого документа, передбачено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання протягом року, є вірним, проте не свідчить про незаконність постанови апеляційного суду, оскільки виконавчий документ неодноразово пред'являвся до виконання до органів державної виконавчої служби, чим переривався строк пред'явлення цього виконавчого документа до виконання, а стягувачем виконавчий документ пред'являвся до виконання у межах річного строку. При цьому виконавчий документ залишився без виконання з 2013 року не з вини стягувача, а у зв'язку з відсутністю майна боржника, на яке можна звернути стягнення, тобто заявником з 2013 року рішення суду, що набрало законної сили, не виконується.

Крім того, заявником у цій справі оскаржується саме постанова про відкриття виконавчого провадження від 8 серпня 2017 року. Як встановлено судами, постановою від 28 жовтня 2016 року виконавчий документ було повернуто стягувачу, чим було перервано строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, а повторно стягувач пред'явив виконавчий документ до виконання 5 липня 2017 року, тобто у межах річного строку з дати повернення виконавчого документа стягувачу. Інші дії державного виконавця, проведені в рамках виконавчого провадження, заявником у цій справі не оскаржено.

При цьому суд дав належну правову оцінку наданим сторонами доказам, у зв'язку з чим доводи касаційної скарги є безпідставними.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 15 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк