Постанова

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 620/816/16-ц

провадження № 61-9897св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_2,

боржник -публічне акціонерне товариства «Українська залізниця»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підписана представником ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року у складі судді: Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року заяву представника ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_3 про скасування судового наказу, виданого Зачепилівським районним судом Харківської області 07 грудня 2016 року по цивільній справі № 620/816/16-ц залишено без задоволення.

ПАТ «Українська залізниця» звернулась з апеляційною скаргою на ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2017 року вказана апеляційна скарга була залишена без руху у зв'язку з тим, що апеляційна скарга подана з пропуском строку, передбаченого частиною другою статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній станом на момент прийняття рішення).

На виконання вимог ухвали публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» подало клопотання про поновлення пропущеного строку, в якому як на підставу поновлення строку зазначено, що на час отримання ухвали товариством, представники юридичної особи перебували у службовому відрядженні.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Українська залізниця» на ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 16 лютого 2017 року.

Ухвала мотивована тим, що у товариства була можливість звернутись з апеляційною скаргою у передбачені законом строки, оскільки у строк апеляційного оскарження у товариства були представники не відряджені до інших місць, а отже причини, зазначені ним у клопотанні про поновлення строку не можуть бути визнані поважними.

У травні 2017 року публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» подала касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржене рішення і направити поновити строк на апеляційне оскарження.

Касаційна скарга мотивована тим, що строк на апеляційне оскарження пропущений із у зв'язку із перебуванням представників у службових відрядженнях. Зазначають, що сплата судового збору також потребує певного часу. У зв'язку із цим вважають, що строк на апеляційне оскарження пропущений із поважних причин.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

При відмові у відкритті апеляційного провадження апеляційний суд встановив, що: ОСОБА_3 на підставі наказу № 243-НЗІ знаходився у службовому відрядженні з 19 лютого 2017 року по 24 лютого 2017 року; ОСОБА_4 на підставі наказу № 248-Н знаходився у службовому відрядженні з 20 лютого 2017 року по 22 лютого 2017 року; ОСОБА_4 на підставі наказу № 291-Н знаходився у службовому відрядженні з 27 лютого 2017 року по 01 березня 2017 року; ОСОБА_5 на підставі наказу № 286-Н знаходилась у службовому відрядженні з 26 лютого 2017 року по 04 березня 2017 року.

Копію оскарженої ухвали від 16 лютого 2017 року товариство отримало поштою 21 лютого 2017 року, а з апеляційною скаргою звернулося лише 03 березня 2017 року.

За таких обставин правильним є висновок апеляційного суду про те, що у товариства була можливість звернутись з апеляційною скаргою у передбачені законом строки, оскільки ПАТ «Укрзалізниця» були представники не відряджені до інших місць, а отже причини, зазначені ним у клопотанні про поновлення строку не можуть бути визнані поважними.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Оскільки оскаржена ухвала залишена без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 410, 416 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підписана представником ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило