Справа №: 343/1020/18
Провадження №: 2/0343/454/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

з участю адвокатів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трьох років, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 23.06.2015 року. Від даного шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_5, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги, а вона потребує коштів на утримання, оскільки перебуває в декретній відпустці і єдиним джерелом її доходу є соціальна допомога на дитину в розмірі 1032,00 грн. та 1260,00 грн., які вона отримує як малозабезпечена сім'я. Так як відповідач є працездатним, інших утриманців не має, то може надавати їй матеріальне забезпечення, в зв'язку з чим вона звернулася в суд з даним позовом. Відповідач ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якій вказав, що з позивачкою вони одружилися 05.10.2010 року, а 23.06.2015 року шлюб розірвали. З часу розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин позивачка не ставила питання про стягнення аліментів на своє утримання та утримання дитини, оскільки знає, що він хворіє, не працює, тому відповідно не має змоги сплачувати аліменти. Він хворіє пошкодженням хребта, в зв»язку з чим обмежений у фізичних навантаженнях, а роботи, не пов»язаної з фізичною працею, не може знайти. Він перебуває на утриманні батьків, які також несуть витрати на його лікування. З наведених підстав просив в позові відмовити.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, просила позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом і до досягнення трирічного віку їхньою дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 а також 3000,00 грн. відшкодування витрат, понесених нею на надання правової допомоги згідно з квитанцією адвоката ОСОБА_1

Відповідач позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, оскільки він хворіє грижею хребта, в зв»язку з чим не може фізично працювати. Він будь-яких доходів не має і перебуває на утриманні батьків, які також несуть витрати на сплату аліментів на утримання їхньої з позивачкою дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просив в позові відмовити.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.2 ст. 84 даного Кодексу, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 даної статті передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 23.06.2015 року (а.с. 4).

Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області 23.02.2016 року (а.с. 5), підтверджує, що неповнолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою сторін по справі.

Про те, що неповнолітня ОСОБА_6 проживає з матір'ю ОСОБА_3, свідчить довідка № 5402 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01.06.2018 року, видана Долинською міською радою Івано-Франківської області (а.с. 6).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 здійснює догляд за малолітньою дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею, а отже має право на отримання від відповідача матеріальної допомоги (аліментів) на своє утримання, які той добровільно не надає.

При цьому суд вважає, що відповідач ОСОБА_4 може надавати позивачці матеріальну допомогу (аліменти), оскільки він є працездатним, іншої сім'ї та утриманців не має.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання позивачки, суд, у відповідності до вимог ст. 80 СК України, враховує те, що останній ніде не працює, що підтверджується його трудовою книжкою НОМЕР_5 від 15.07.2005 року та довідкою № 830, виданою виконавчим комітетом Малотур'янської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 18.06.2018 року (а.с. 21,25-27).

Крім суд враховує, що відповідач з 2015 року хворіє, діагноз: остеохондроз поперекового відділу хребта, що підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного хворого № 1083 від 18.06.2018 року, виданою районною поліклінікою Долинської ЦРЛ (а.с. 22), а також виданою даним медичним закладом випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 3889 (а.с. 35).

При цьому суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що він в зв»язку з хворобою не має можливості працювати, а тому не може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки, оскільки встановлено, що він є працездатним, інвалідом не визнаний, а обмеження фізичних навантажень, про що вказано у вищеперечислених медичних документах, на думку суду, не перешкоджає його працевлаштуванню.

Одночасно суд враховує, що в останній час в користуванні відповідача з»явився автомобіль, що він сам визнав в судовому засіданні.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_3 слід задоволити частково та стягнути на її користь з ОСОБА_4 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення трирічного віку їхньою дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом - з 06.06.2018 року.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивачки відшкодування витрат на правову допомогу, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних справах за годину роботи адвоката, починаючи з 01 січня 2018 року, не може перевищувати граничний розмір 704,80 гривень.

Враховуючи наведене, кількість та тривалість судових засідань, а також документи, надані на підтвердження витрат позивачки на правову допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути відшкодування понесених нею витрат на правову допомогу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1762,00 грн. за участь її представника адвоката ОСОБА_1 в судових засіданнях та підготовку позовної заяви.

У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 75,79,80,84,183,184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 (вісімсот) гривень щомісячно, які стягувати з 06.06.2018 року - часу звернення в суд з даним позовом і до досягнення трирічного віку їхньою дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 704,80 грн. судового збору та на користь ОСОБА_3 1762,00 грн. відшкодування витрат за надання їй правової допомоги адвокатом ОСОБА_1 згідно його квитанції від 05.06.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 09.06.2011 року.

Відповідач: ОСОБА_4, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ІПН: НОМЕР_2.

Суддя: