Справа № 500/1426/18
Провадження № 2/500/1779/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.
при секретарі Шлєхтенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-
У березні 2018 р. ОСОБА_1 звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27 серпня 1997 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській товарній біржі за № 2224. Проте згідно норм цивільного законодавства, які діяли на момент укладення договору, такий договір повинен бути нотаріально посвідчений. Згідно укладеному між ними договорі вони домовились щодо усіх істотних умов і, оскільки, умови вказаного договору купівлі-продажу було виконано сторонами, позивач просив визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним та визнати право власності.
Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Так, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський р-н, с. Матроска, вул. Гагаріна, 25 (а.с.7).
Вказаний договір було зареєстровано у представництвіОдеської товарної біржі у м. Ізмаїл 22 серпня 1997 року за № 2224.
Усі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі виконано, грошовий розрахунок по даному договору здійснено, про що свідчить п.5 договору.
Згідно ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
З аналізу ч.1 ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. вбачається, що договори про відчуження нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.
Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або часткова виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
Згідно із ч. 2 цієї ж статті, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Станом на 2018 рік договір нотаріально не посвідчено.
Згідно ст.71 ЦК України (в редакції 1963 року) загальний строк позовної давності для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки.
Відповідно до ст.80 ЦК України (в редакції 1963 року) закінчення строку давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові.
Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.
Оскільки вищевказаним договором передбачалось, що останній нотаріальному посвідченню не підлягає, і позивач не знав про порушення свого права, суд приходить до висновку про можливість визнання причини пропуску строку позовної давності поважною.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 47, 48, 62, 71, 80, 224, 227 ЦК України в редакції 1963 року, п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року,
ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, -
Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності -задовольнити.
Визнати дійсним, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме - житлового будинку № 25 з надвірними та господарчими спорудами по вул. Гагаріна в с. Матроска Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований 27.08.1997 року у представництві Одеської товарної біржі за № 2224.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КК 857983, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 21.12.2001 р. ), право власності на житловий будинок № 25 з надвірними та господарчими спорудами по вул. Гагаріна в с. Матроска Ізмаїльського району Одеської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: ОСОБА_4