Справа № 159/1215/18 Провадження № 22-ц/773/737/18 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В.О.
Категорія: 81Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

13 серпня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_1, вивчивши клопотання позивача ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги або розстрочення сплати на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, Публічного акціонерного товариства Комерційни банк "Приватбанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - старший державний виконавець Ковельського МР ВДВС ГТУЮ у Волинській області Хорунжа Н. С., Територіальний сервісний центр № НОМЕР_1 МВС у Волинській області про визнання виконавчого напису нотаріуса № 9068 від 15.09.2017 року таким, що не підлягає виконанню, скасування постанови від 16.01.2018 року про арешт майна боржника, постанови від 17.01.2018 року про приєднання ВП № 55542565 до зведеного виконавчого провадження, прийнятих на підставі виконавчого напису нотаріуса № 9068 від 15.09.2017 року та зупинення виконання за виконавчим документом,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2018 року в даній справі відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М., ПАТ КБ "Приватбанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - старший державний виконавець Ковельського МР ВДВС ГТУЮ у Волинській області Хорунжа Н. С., Територіальний сервісний центр № НОМЕР_1 МВС у Волинській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, скасування постанови від 16.01.2018 року про арешт майна боржника, постанови від 17.01.2018 року про приєднання ВП № 55542565 до зведеного виконавчого провадження, прийнятих на підставі виконавчого напису нотаріуса № 9068 від 15.09.2017 року та зупинення виконання за виконавчим документом на підставі ч. 1 п. 1 ст. 186 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач ОСОБА_2 04.05.2018 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) подав апеляційну скаргу, при подачі якої не сплачено судовий збір. Одночасно в тексті апеляційної скарги позивач просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зв'язку з відсутністю доходів.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 06 червня 2018 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено та ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 06 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для сплати судового збору та подачі копій апеляційної скарги у відповідності до кількості усчасників справи.

03.07.2018 року до Апеляційного суду Волинської області надійшла заява (клопотання) ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору з інших підстав (на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист справ споживачів") або розстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч.3ст.22 Закону України "Про захист справ споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України "Про захист справ споживачів", є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. ЗУ "Про захист справ споживачів" регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Однак, в даному випадку спір стосується визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Враховуючи вищенаведене на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, норми ЗУ "Про захист справ споживачів" не поширюється і тому посилання позивача на ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист справ споживачів", відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, є безпідставними.

Що стосується клопотання ОСОБА_2 про розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, викладеного в тій же заяві, то в його задоволенні також слід відмовити.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 136 ЦПК України враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту даних норм слідує, що підставою для розстрочення, відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати може бути майновий стан сторони.

Крім того, дані дії є правом, а не обов'язком суду і застосовуються у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Необхідною умовою, за якої може мати місце звільнення від сплати судового збору, є майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений доказами.

Наведені позивачем обставини не дають суду підстав, передбачених ст. 136 ЦПК України для відстрочення сплати судового збору, оскільки як доказ неналежного матеріального становища позивача суду надано копію довідки № 20/1/03-06-08-08 від 26.02.2018 року Ковельської ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області про те, що згідно отриманих відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України, інформація про отримані доходи ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року відсутня.

Тобто, вказана довідка свідчить лише про відсутність інформації щодо доходу ОСОБА_2

Зазначені доводи не можуть бути підставою для розстрочення сплати судового збору, оскільки судовий збір, його об'єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови відстрочення сплати, звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Враховуючи, що при вирішенні судами питань про судові витрати має бути забезпечений баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами щодо можливості звернення до суду та оскарження рішення суду, з другого, за таких обставин суд приходить до висновку, що у зв'язку з відсутністю встановлених законом підстав, підтверджених належними і допустимими доказами, для розстрочення сплати судового збору в задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127, 136 ЦПК України, Законом України "Про судовий збір",

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2018 року в даній справі відмовити.

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2018 року в даній справі відмовити.

Продовжити ОСОБА_2 строк для виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 06 червня 2018 року в даній справі на десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя