13.07.2018 Єдиний унікальний номер 205/2497/18
Провадження № 2/205/1882/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 квітня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1997 року до 7 вересня 2010 року, вона та відповідач є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2010 року з відповідача на утримання дітей на її користь було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісяця на кожну дитину. Діти сторін проживають з позивачем. Позивач вважає, що розмір аліментів підлягає збільшенню, оскільки сум аліментів, які було рішенням суду стягнуто з відповідача, на утримання дітей на теперішній час недостатньо, а добровільно відповідач не бажає сплачувати аліменти у більшому розмірі. Позивач у своєму позові просила суд збільшити розмір аліментів, які стягнуто з відповідача на її користь на утримання дітей, і стягнути з відповідача на її користь на утримання кожного сина у розмірі прожиткового мінімуму, який складає 1 860 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. 18 травня 2018 року відповідачем суду було подано відзив на позов, в якому він посилався на те, що своєчасно сплачує аліменти, які було стягнуто з нього на утримання дітей за рішенням суду від 23 липня 2010 року. 20 серпня 2011 року ним було зареєстровано шлюб з ОСОБА_5, від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, в теперішній сімї разом з ним та його дружиною проживає її донька від першого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. На даний час відповідач місця роботи не має, тому не має можливості сплачувати аліменти у збільшеному розмірі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1997 року (а.с. 7).

Сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано; з відповідача на утримання дітей на користь позивача було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісяця на кожну дитину, починаючи з 30 вересня 2009 року і до досягнення дітьми повноліття; з відповідача на користь позивача було стягнуто додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 30 вересня 2009 року до зміни стану здоровя дитини.

На підставі рішення суду від 23 липня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 7 вересня 2010 року було зроблено відповідний актовий запис за № 404 (а.с. 8).

30 липня 2011 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_7 (а.с. 5).

На підставі ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2010 року аліменти з відповідача було стягнуто з урахуванням вимог ч. 1 ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі. Разом з тим, на теперішній час стягнутого розміру аліментів не вистачає на утримання дітей та розвиток їх здібностей.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Діти сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неповнолітній та малолітній відповідно, свого постійного доходу не мають, знаходяться на утриманні своєї матері, яка ставить питання про збільшення розміру аліментів з 500 гривень до 1 860 гривень на кожну дитину, оскільки розміру аліментів, який було стягнуто з відповідача рішенням суду від 23 липня 2010 року, замало для утримання дітей, тому суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дітей, до розміру 1 200 гривень на кожну дитину, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

На підставі абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням положень зазначеної постанови Пленуму у задоволенні інших позовних вимог позивачу слід відмовити, оскільки відповідач на теперішній час не працює, має іншу сімю (а.с. 32) та малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 33), які також потребують матеріального забезпечення з боку відповідача.

Разом з тим, судом не можуть бути прийняті до уваги обставини, викладені відповідачем у відзиві на позов, як підстави для відмови у задоволенні позову, оскільки рішення суду про стягнення аліментів було ухвалено 23 липня 2010 року, на той час сум аліментів, які були стягнуті, було достатньо для утримання дітей. На теперішній час у звязку зі значною інфляцією в державі аліментів у розмірі 500 гривень не достатньо для повноцінного забезпечення дітей. Крім того, хоча відповідач і має іншу сімю, яку повинен також забезпечувати, але його обовязок повноцінно забезпечувати дітей від шлюбу з позивачем закріплений законодавчо і від його виконання він не звільнений. Також судом не можуть бути прийняті посилання позивача на відсутність у нього роботи, оскільки він є працездатною особою, а відсутність працевлаштування є мінливим явищем, яке відповідач має можливість усунути.

Положення ч. 1 ст. 191 СК України та п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України при зміні розміру аліментів застосовані бути не можуть, оскільки аліменти на утримання дітей сторін рішенням суду від 23 липня 2010 року вже були стягнуті, а зміна розміру аліментів наступає з набранням цим рішенням суду законної сили і дане рішення суду не підлягає допуску до негайного виконання.

У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191, ст. 192 СК України, ч. 6 ст. 141, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2, 21 серпня 1977 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, остання відома адреса місця знаходження: 51990, Дніпропетровська область, м. Камянське, смт Карнаухівка, вул. Барикадна, буд. 55, на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: 49131, м. Дніпро, пров. Лісовий, буд. 9-а, до розміру 1 200 гривень на кожну дитину, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_3 та ОСОБА_4, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, 21 серпня 1977 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, остання відома адреса місця знаходження: 51990, Дніпропетровська область, м. Камянське, смт Карнаухівка, вул. Барикадна, буд. 55, в дохід держави судовий збір в розмірі 704 гривень 80 коп.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: 49131, м. Дніпро, пров. Лісовий, буд. 9-а, відмовити.

Це рішення є підставою відкликання виконавчого листа № 2-2670/10, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2010 року, з компетентного органу ДВС.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя