РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10730/18

пр. № 2-о/759/426/18

18 липня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Слепець Є.С.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження,

В С Т А Н О В И В:

12.07.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду із заявою вимогами якого є встановлення факту народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась у місті Сорокіне(Краснодон) Луганської області у Краснодонському пологовору будинку, що перебуває на тимчасово окупованій території.

В обґрунтування вимог заяви посилається на відсутність можливості отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. У зв'язку з чим отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» неможливо. Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження та в подальшому, для отримання дитиною паспорту громадянина України, для чого свідоцтво про народження є основним документом, що засвідчує його особу.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити. До судунадала фотоматеріали підтвердження народження своєї плимінниці ОСОБА_2.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилися, повідомлялася про розгляд справи належним чином.

Суд заслухавши пояснення заяника, щодо обставин заяви, перевіривши письмові докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Автономна Республіка Крим та м. Севастополь є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Заявник ОСОБА_1 являється рідною тіткою ОСОБА_2 та рідною сестрою ОСОБА_4. Факт рідства підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5, виданого 27.04.1972 р. Краснодонським міським РАЦС Ворошиловорадської області, актовий запис № 325 (а.с. 12) та ОСОБА_6, виданого Краснодонським міським РАЦС Ворошиловорадської області, актовий запис №224 (а.с. 14). ОСОБА_5 згідно свідоцтва про шлюб, виданого 23.11.1991 р. Краснодонським міським РАЦС Луганської області (актовий запис № 486) змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с. 13).

Як вбачається із матеріалів справи, 06.09.2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, якій після державної реєстрації шлюбу було змінено прізвище на «ОСОБА_2» про що зроблено актовий запис № 272 (а.с.15). З копії паспорта Серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 вищезазначений шлюб було розірвано на підставі рішення Краснодонського міськрайонного суду від 29.04.2013 р. (а.с. 4).

Відповідно до ч.1 ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини.

На підтвердження факту народження заявник надає медичне свідоцтво про народження № 152 видане Краснодонським пологовим будинком від 02.05.2018 року та пояснює, що у місті Краснодон, що перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, народилась дівчинка, ІНФОРМАЦІЯ_1, де вказано, що мати дитини - ОСОБА_4 (а.с.3).

Суд, зважаючи на належність вищезазначених доказів, які підтверджують факт народження, вважає їх недопустимими, оскільки видані неповноважними на те особами, а тому ухвалюючи рішення не бере їх до уваги як беззастережні.

Суд приймає за належні та допустимі докази фото матеріали народження дитини, надані завником.

Суд приймає за належні, допустимі докази докази покази заявника ОСОБА_1 як свідка, які не суперечать іншим доказам.

Листом від 12.07.2018 року № 3968/16.10-54 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві Святошинського району у м. Києві відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545.

Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Частиною 1, 2, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики, у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч.1 ст.146 Сімейного кодексу України ім'я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір'ю дитини

Відповідно до ч.2 ст.147 Сімейного кодексу України по батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Оскільки ОСОБА_4 народила доньку ОСОБА_2 не перебуваючи в шлюбі, по батькові дитини визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком, тобто «Віктор».

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявники та їх дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянами України свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 263-265, 293, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, ст.49 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження- задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі - ОСОБА_2, яка народилась у місті Сорокіне (Краснодон) Луганської області, Україна 27.04.2018 року, від батьків - мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України; батька ОСОБА_8.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через суд першої інстанції. Порядок подання апеляційної скарги діє до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць