Справа № 539/2774/18
УХВАЛА

"08" серпня 2018 р. м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175 та ст. 177 ЦПК України.

Пунктом 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так позивач, зазначаючи про те, що 20.07.1996 року Чорно-Федорівською сільською радою Зіньківського району Полтавської області між нею та відповідачем було укладено шлюб.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вбачається, що суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування, а також вимагати, щоб до заяви були додані: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не було додано до неї оригіналу свідоцтва про шлюб, що не відповідає вищевказаним нормам.

Отже позивачем не були дотримані вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

В разі існування будь-яких причин, які позбавляють позивача можливості надати на адресу суду оригінал свідоцтва про шлюб, позивачу пропонується надати до суду витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про укладення шлюбу з відповідачем.

Згідно ч. 5 ст.177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Таким чином, якщо учасник справи, який подає копію письмового доказу і оригінал цього доказу знаходиться саме у нього, то останній повинен на копії письмового доказу поставити свій підпис із зазначенням дати такого засвідчення, що і буде підтвердженням відповідності копії письмового доказу оригіналу.

Крім того, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Вказаних вимог позивачем не дотримано. Остання надала суду ксерокопії письмових доказів, які не засвідчені належним чином її підписом із зазначенням дати такого засвідчення, та не зазначила у кого саме знаходяться оригінали наданих суду доказів, що є порушенням вимог ст. 95 та п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Виходячи з наведеного позивачу, слід усунути вказані недоліки, а саме в позовній заяві, в переліку документів доданих до заяви, слід вказати у кого знаходяться оригінали доданих документів, а також в разі, якщо оригінал документа знаходиться у позивача, останньому треба засвідчити надану копію документу своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем при зверненні до суду недотримані вимоги ст. 95 та п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Але як вбачається з позовної заяви, остання, всупереч вищевказаним вимогам, не містить такого підтвердження.

Враховуючи наведене та керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу можливість усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху і надати позивачеві термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків, вказаних в ухвалі, шляхом направлення йому копії даної ухвали та розяснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала не оскаржується.

Суддя О.С. Алтухова