Постанова

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 750/11940/16-ц

провадження № 61-20457св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2017 року у складі судді: Супруна О. П., та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року у складі суддів: Страшного М. М., Бечка Є. М., Євстафіїва О. К.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області про стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що позивач успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, спадщину, яка складається з недоодержаної пенсії за рішенням суду за період з 01 травня 2010 року по 26 травня 2011 року в сумі 43496,59 грн. Відповідач відмовляє позивачеві у виплаті цих коштів як спадкоємцю ОСОБА_3 Просила стягнути на її користь 43 496,59 грн в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 суму неодержаної пенсії за рішенням суду.

Протокольною ухвалою суду першої інстанції від 26 грудня 2016 Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області замінено на належного відповідача - Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року позов ОСОБА_2 - задоволено. Стягнуто з Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на її користь 43496,59 грн недоотриманої пенсії, нарахованої померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, яка входить до складу спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 липня 2013 року, виданого державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори, запис у реєстрі № 1-726. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення судів мотивовано тим, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя. Відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов'язання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права.

При цьому апеляційний суд вважав необґрунтованими посилання відповідача на порушення судом Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 3 вересня 2014 року. оскільки її положення не можуть застосовуватися для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат спадкодавцю, право на одержання якої перейшло в порядку спадкування за законом до спадкоємців. Відповідно до пункту 1 цього Порядку, він визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними. За змістом цього Порядку він стосується виконання судових рішень, де стягувачем є особа, якій нараховано кошти, а в цьому випадку йдеться про спадкування недотриманої пенсії, що не регулюється цим Порядком, який взагалі не регулює і не стосується прав спадкоємців пенсійних виплат.

У квітні 2017 року Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржені рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Суди при вирішенні справи не врахували те, що: на виконання постанов про відкриття виконавчого провадження було здійснено перерахунок пенсії; органи Пенсійного фонду України не забезпечені коштами для здійснення виплат за судовими рішеннями, доплати необхідно стягувати із спеціального рахунку через органи Державної казначейської служби; з липня 2011 року змінено законодавство, яке регулювало питання призначення і виплати пенсій згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; законодавством встановлена заборона нецільового використання коштів пенсійного фонду, а тому стягнення спірної суми має відбуватись в порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; позивач просила змінити вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду адміністративного суду під час прийняття постанови про перерахунок пенсії, а тому суд приймаючи рішення про стягнення конкретної суми фактично змінив постанову суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09 листопада 2017 року справа призначена до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 03 вересня 2012 року виконкомом Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яку позивач прийняла та оформила, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

На виконання постанови Чернігівського районного суду від 31 травня 2011 року у справі № 2-а-6220/2011, якою зобов'язано УПФ України в Чернігівському районі здійснити перерахунок та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 мінімальних заробітних плат за період з 20 жовтня 2010 року по 20 квітня 2011 року, ОСОБА_3 нараховано доплату в розмірі 12 795,94 грн.

На виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2011 року у справі № 2-а-4151/10, якою зобов'язано УПФ України в Чернігівському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (основної та додаткової) з 01 травня 2010 року по 11 листопада 2010 року із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком, що розраховується з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідної категорії, ОСОБА_3 нараховано доплату в розмірі 24 562 грн.

На виконання постанови Чернігівського районного суду у справі № 2а-13979/2011, якою зобов'язано УПФ України в Чернігівському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії з підвищенням до пенсії в розмірі 2 мінімальних заробітних плат за період з 26 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, ОСОБА_3 нараховано доплату в розмірі 1826,95 грн.

На виконання постанови Чернігівського районного суду у справі №2а-633/2012, якою зобов'язано УПФ України в Чернігівському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком за період з 26 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, ОСОБА_3 нараховано доплату в розмірі 4137,12 грн.

На виконання постанови Чернігівського районного суду від 24 лютого 2012 року, якою зобов'язано УПФ України в Чернігівському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 26 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, ОСОБА_3 нараховано доплату в розмірі 174,58 грн.

Суди встановили, що відповідачем не заперечується, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати ОСОБА_3 за судовими рішеннями становить 43 496,59 грн. В добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_3, належні останній за життя кошти.

Тлумачення статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавцем допускається спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Причини, внаслідок яких ці грошові кошти не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (KECHKO v. UKRAINE, № 63134/00, § 26, ЄСПЛ, від 08 листопада 2005 року).

Встановивши, що ОСОБА_3 було здійснено перерахунок пенсії на підставі судових рішень, позивач, як спадкоємець за заповітом в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на суму 43 496,59 грн нарахованої, але не отриманої пенсії, суди зробили обґрунтований висновок про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права. Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 червня 2017 року було зупинене виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

З урахуванням того, що касаційна скарга залишена без задоволення, а оскаржені рішення без змін, на підставі частини третьої статті 436 ЦПК України колегія суддів поновлює виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2017 року.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 січня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило