Ухвала

03 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 308/9433/17

провадження № 61-41120ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 02 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Подана 23 липня 2018 року касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі статтей 5, 8 Закону України «Про судовий збір». Заявник зазначає, що є інвалідом та сплачує аліменти на користь двох малолітніх дітей.

На підтвердження вказаних умов, заявником до касаційної скарги додано копію пенсійного посвідчення та копію довідки Перечинського об'єднаного УПФ України в Закарпатській області, згідно якої ОСОБА_1 отримав пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання як інвалід ІІІ групи в період з квітня 2017 року по березень 2018 року у розмірі 8 259, 50 грн.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Вказаними нормами закону встановлено пільги щодо сплати судового збору для інвалідів І та ІІ груп, на інвалідів ІІІ групи вказані пільги не поширюються.

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до вимог вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

У задоволенні зазначеного клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити, оскільки заявником не зазначені умови, які відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору, а статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не встановлено пільги щодо сплати судового збору, на які посилається заявник.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або інші документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З постанови апеляційного суду Закарпатської області від 02 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 (фізична особа) звернулася до суду першої інстанції у вересні 2015 року з позовними вимогами до ОСОБА_1 про звернення стягнення стягнення боргу за договором позики у розмірі у розмірі 1 512 243,30 грн. Тобто заявлено одну позовну вимогу майнового характеру.

Підпунктом першим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше п'яти розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено мінімальну заробітну плату з 01 січня 2015 року у розмірі

1 218,00 грн.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання позовної заяви в суд першої інстанції становить 6 090,00 грн. Таким чином, заявнику за подання касаційної скарги слід сплатити 12 180,00 грн (6 090,00 грн х 200 %) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 02 липня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 серпня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило