АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1247/18Головуючий по 1 інстанції - Пироженко В.Д.
Категорія: 41 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач)

Суддів Карпенко О.В., Ювшина В.І.

за участю секретаря Наконечної М.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Телекомпанія Антена», ОСОБА_4;

особа, яка подала апеляційну скаргу - позивач ОСОБА_3;

розглянувши у м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Пироженко В.Д. у залі Соснівського районного суду м. Черкаси № 1 21 травня 2018 року о 16 год. 45 хв., дата складання повного тексту рішення не вказана, у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телекомпанія Антена», ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, - :

в с т а н о в и в :

23 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Телекомпанія Антена», ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації .

Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ТОВ «Телекомпанія Антена» підготовлено та поширено в мережі Інтернет не достовірну інформацію , яка порушує право ОСОБА_3 на повагу до гідності, честі і ділової репутації. Відповідачем без посилань автора розміщений відео і текстовий матеріал містив, зокрема, наступну негативну інформацію щодо нього: «… ОСОБА_3 має кримінальне минуле - судимий у 90 роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство». Тоді ще молодий ОСОБА_3 був активним членом місцевого організованого злочинного угрупування «Торпеди»…«… володіє десятками МАФів, розташованих на території міста та землях КП Дирекція парків, які передає в оренду….»

Позивач зазначає, що поширені відповідачем відомості не відповідають дійсності і порочать його честь як громадського діяча, гідність як моральної особистості, та ділову репутацію як посадової особи органу місцевого самоврядування та представника інтересів територіальної громади. Поширена інформація є негативною та порушує право на повагу до його гідності , честі та на недоторканість ділової репутації. Позивач вказує, що він багато років обіймав керівні посади на підприємствах різних форм власності, в установах та організаціях. Завдяки багаторічній трудовій діяльності, сумлінній та відданій праці здобув репутацію успішного керівника та громадського діяча.

ОСОБА_3 просить поширену ТОВ «Телекомпанія Антена» інформацію, а саме: «… ОСОБА_3 має кримінальне минуле - судимий у 90 роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство». ОСОБА_3 був активним членом місцевого організованого злочинного угрупування «Торпеди», володіє десятками МАФів, розташованих на території міста та землях КП Дирекція парків, які передає в оренду….», визнати недостовірною.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_3 позовні вимоги неодноразово уточнював, в останній заяві про збільшення та уточнення позовних вимог від 12.02.2018 року просив: розповсюджену ТОВ «ТЕЛЕКОМПАНІЯ «АНТЕНА» та ОСОБА_4 на веб-сайті http://antenna.com.ua у аудіо-відеосюжеті під логотипом зі стилізованою літерою «А» у вигляді неправильного трикутника і написом латинскими літерами „ANTENNA", та у статті без зазначення автора «ІНФОРМАЦІЯ_2» - інформацію про те, що ОСОБА_3, має кримінальне минуле «…судимий у 90-ті роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство», … був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90-х був відомий не інакше, як під прізвищем «ОСОБА_3». А також, що будучи обраним секретарем Черкаської міської ради, «… володіє десятками МАФІв, розташованих на території міста та землях КП «Дирекція парків, які передає в оренду. Кожна точка приносить секретарю щомісячний дохід в розмірі від 5 до 15 тисяч гривень готівкою » - визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 Також просить зобов'язати ТОВ "ТЕЛЕКОМПАНІЯ"АНТЕНА" та ОСОБА_4 протягом 3-х календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати зазначену інформацію у спосіб, яким вона була поширена, а саме - шляхом розміщення на веб-сайті http://antenna.com.ua публікації та аудіо-відеосюжету із спростуванням, вказавши, що вказана інформація є неправдивою та недостовірною, і не підтверджується результатами її перевірки жодними компетентними органами.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недостовірною інформацію відносно ОСОБА_3 поширену на веб-сайті http://antenna. ua у аудіо-відеосюжеті під логотипом зі стилізованою літерою «А» у вигляді неправильного трикутника і написом латинськими літерами «ANTENNA» та у статті без зазначення автора «ІНФОРМАЦІЯ_2»: «був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90-х він був відомий не інакше як за прізвищем «ОСОБА_3».

Зобов`язано ОСОБА_4, як власника веб-сайту, після набрання рішення законної сили, протягом 3-х днів спростувати інформацію у спосіб, у який вона була поширена, а саме шляхом розміщення на веб-сайті http://antenna. ua у аудіо-відеосюжеті під логотипом зі стилізованою літерою «А» у вигляді неправильного трикутника і написом латинськими літерами «ANTENNA» та у статті без зазначення автора «ІНФОРМАЦІЯ_2» стосовно ОСОБА_3, що інформація : «був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90-х він був відомий не інакше, як за прізвищем «ОСОБА_3» - є недостовірною та такою, що порочить честь гідність та ділову репутацію ОСОБА_7»

В іншій частині позову позивачу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, залишив поза увагою, що позивачем було заявлено вимоги до двох відповідачів: ТОВ «Телекомпанія «Антенна» та фізичної особи ОСОБА_4, оскільки вони спільними діями допустили порушення його прав. Даючи оцінку даній інформації, що була розповсюджена у вказаний в позовній заяві спосіб, суд не врахував положень законодавства та роз`яснень Верховного Суду і не дав окремо кожному із висловлювань, які просив позивач спростувати, а також у їх взаємозв`язку, належної правової оцінки, не зазначив, якими доказами, поданими відповідачами, ці обставини підтверджуються , а таких доказів відповідачі не надали.

ОСОБА_3 просить рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2018 року по справі № 712/552/17 в частині відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити повністю: розповсюджену ТОВ «ТЕЛЕКОМПАНІЯ «АНТЕНА» та ОСОБА_4 на веб-сайті http://antenna.com.ua у аудіо-відеосюжеті під логотипом зі стилізованою літерою «А» у вигляді неправильного трикутника і написом латинскими літерами „ANTENNA" та у статті без зазначення автора «ІНФОРМАЦІЯ_2» - інформацію про те, що ОСОБА_3, має кримінальне минуле - «…судимий у 90-ті роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство», … був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90-х був відомий не інакше як під прізвищем «ОСОБА_3». А також, що будучи обраним секретарем Черкаської міської ради, «… володіє десятками МАФІв, розташованих на території міста та землях КП «Дирекція парків, які передає в оренду. Кожна точка приносить секретарю щомісячний дохід в розмірі від 5 до 15 тисяч гривень готівкою » - визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3

Зобов'язати ТОВ "ТЕЛЕКОМПАНІЯ"АНТЕНА" та ОСОБА_4 протягом 3-х календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати зазначену інформацію у спосіб, яким вона була поширена, а саме - шляхом розміщення на веб-сайті http://antenna.com.ua публікації та аудіо-відеосюжету із спростуванням наступного змісту : «Спростування: Інформація, поширена на веб-сайті http://antenna. ua у аудіо, відео сюжеті під логотипом «ANTENNA» та в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме про те, що ОСОБА_3, має кримінальне минуле (дві судимості): «..судимий у 90-ті роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство»,…був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90-х він був відомий не інакше, як під прізвищем «ОСОБА_3».

А також, що, будучи обраним секретарем Черкаської міської ради, ОСОБА_3 «..володіє десятками МАФІв, розташованих на території міста та землях КП «Дирекція парків», які передає в оренду. Кожна точка приносить секретарю міськради щомісячний дохід в розмірі від 5 до 15 тисяч гривень готівкою» - є неправдивою та недостовірною, і не підтверджується результатами її перевірки жодними компетентними органами. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси зазначена інформація визнана недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, але без виклику сторін.

Згідно до вимог ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

При цьому, за загальним правилом встановленим вказаною нормою права, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії

Згідно до вимог ст.128 ЦПК України вбачається, що суд лише повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, а не викликає до судового засідання, якщо їх явка є не обов'язковою.

На підставі викладеного, розгляд даної справи проводиться судом апеляційної інстанції за загальним правилом, встановленим чинним процесуальним законом України з повідомленням учасників справи про дату, час і місце судового засідання, але без виклику до судового засідання, оскільки їх явка є не обов'язковою.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вище вимогам закону.

ОСОБА_3 оскаржується рішення суду першої інстанції тільки в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи спір, та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог лише в частині вимог щодо спростування інформації з приводу того, що позивач був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90 -х був відомий не інакше, як під прізвищем »ОСОБА_3», що суд вважає такими вимогами, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому дана інформація підлягає спростуванню. Суд дійшов висновку, що вказана поширена інформація відповідачами відносно позивача є недостовірною, оскільки її було подано суспільству, як перелік конкретних фактів, що відбулися, які негативно характеризують позивача в очах суспільства, однак відповідачі не надали доказів, що така інформація відповідає дійсності, як передбачено ст. 81 ЦПК України. Тому суд зобов'язав відповідача ОСОБА_4 як власника веб - сайту, після набрання рішення законної сили , протягом з - днів спростувати інформацію у спосіб. У який вона була поширена, а саме шляхом розміщення на веб - сайті http://antenna.com.ua публікації та аудіо-відеосюжету із спростуванням наступного змісту : «Спростування: Інформація, поширена на веб-сайті http://antenna. ua у аудіо, відео сюжеті під логотипом «ANTENNA» та в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме про те, що ОСОБА_3, має кримінальне минуле (дві судимості): «..судимий у 90-ті роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство»,…був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90-х він був відомий не інакше, як під прізвищем «ОСОБА_3» є недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3», оскільки відповідач не довів достовірності такої інформації, а суд вважає, що інформація є недостовірною та такою, що порушує права позивача.

Відмовляючи в частині позовних вимог щодо спростування інформації про те, що «ОСОБА_3 має кримінальне минуле (дві судимості) - «судимий у 90-ті роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство», суд виходив з того, що в цій частині вимоги позивача є недоведеними, тому не підлягають задоволенню, обгрунтовуючи відмову тим, що зазначені факти є загальновідомими, так як висвітлювались в засобах масової інформації, копії з друкованих видань наявні в матеріалах справи, отже підтверджується наявними у справі доказами. Суд розцінює дані висловлювання як оціночні судження автора. Крім того, суд вказує, що в матеріалах справи є копія вироку , яким ОСОБА_3 було притягнуто до кримінальної відповідальності та наданий час судимість є погашеною, тому у суду немає підстав посилатись на довідку, надану позивачем про відсутність судимостей.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає висновки такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_3 на момент подачі позову до суду займав посаду секретаря Черкаської міської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ТОВ «Телекомпанія Антена» та ОСОБА_4, який є власник вказаного веб - сайту розповсюдили на веб-сайті http://antenna.com.ua у аудіо-відеосюжеті під логотипом зі стилізованою літерою «А» у вигляді неправильного трикутника і написом латинськими літерами „ANTENNA" та у статті без зазначення автора «ІНФОРМАЦІЯ_2». В зазначеному аудіо-відеосюжеті відповідачами була поширена інформацію про те, що ОСОБА_3 має кримінальне минуле (дві судимості) - «…судимий у 90-ті роки за кількома статтями Кримінального кодексу, в тому числі «Хуліганство», … був активним членом місцевого ОЗУ «Торпеди», але не займав видатних позицій. Серед братків 90-х був відомий не інакше як під прізвищем «ОСОБА_3». А також, що позивач , будучи обраним секретарем Черкаської міської ради, «… володіє десятками МАФІв, розташованих на території міста та землях КП «Дирекція парків, які передає в оренду. Кожна точка приносить секретарю щомісячний дохід в розмірі від 5 до 15 тисяч гривень готівкою».

Позивач ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом за захистом честі, гідності та ділової репутації, посилається, що поширені відповідачами відомості не відповідають дійсності і порочать його честь як громадського діяча, гідність як моральної особистості, та ділову репутацію як посадової особи органу місцевого самоврядування та представника інтересів територіальної громади. Поширена інформація є негативною та порушує право на повагу до його гідності , честі та на недоторканість ділової репутації, оскільки він багато років обіймав керівні посади на підприємствах різних форм власності, в установах та організаціях. Завдяки багаторічній трудовій діяльності, сумлінній та відданій праці здобув репутацію успішного керівника та громадського діяча.

На ті ж самі доводи ОСОБА_3 посилається і в апеляційній скарзі, що і в позовній заяві, оскільки не згійдний з рішенням суду про відмову у позовних вимог в цій частині вимог.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись, з доводами апеляційної скарги, оскільки вони не є достатньо обгрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції , який розцінює їх , як загальновідомі факти, так як зазначені факти висвітлювались в засобах масової інформації, копії з друкованих видань наявні в матеріалах справи, отже підтверджується наявними у справі доказами. Суд послався на показання свідків в судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є депутатами Черкаської міської ради, та підтвердили суду, що вказані факти неодноразово обговорювались на сесії Черкаської міської ради.

Тому апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, який розцінює дані висловлювання, як оціночні судження автора. Крім того, суд вказує, що в матеріалах справи є копія вироку , яким ОСОБА_3 було притягнуто до кримінальної відповідальності та наданий час судимість є погашеною, тому судом не взято до уваги даних довідки, наданої позивачем про відсутність судимостей , що позивач не перебуває у розшуку, оскільки наявність вироку підтверджує кримінальне минуле позивача, хоча судимість на даний час знята та погашена відповідно до вимог закону.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та доказах наданих сторонами, які досліджено та перевірено судом апеляційної інстанції .

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

У п. 18 зазначеної постанови, роз'яснено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, а позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Таким чином, право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 19 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

У пункті 21 постанови Верховний Суд України зазначив, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому , зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи згідно вироку Придніпровського районного суду від 24.03.1995 року по справі № 1-205/1995, ОСОБА_3 був притягнений до кримінальної відповідальності. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вмотивованого та обґрунтованого висновку, відмовивши позивачу у спростуванні даної інформації.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, який не взяв до уваги довідку Департаменту інформаційних технологій МВС України серія ІАА № 0401549, на яку посилається ОСОБА_3, як доказ того, що він до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, оскільки вирок суду існує, що є підтвердженням кримінального минулого позивача (а.с.175-176).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інфорамцію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином, та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Даючи оцінку висловлюванням відповідача в контексті належності до оціночних суджень чи недостовірної інформації, судом першої інстанції встановлено їх належність саме до критики позивача, як публічної особи, з приводу його діяльності.

При цьому, позивач не позбавлений права скористатись наданим йому законодавством правом на відповідь, або власне тлумачення справи з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Отже, апеляційний суд вважає, що з урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції надав належну оцінку інформації, яка була розповсюджена відносно позивача ОСОБА_3, зазначивши її, як оціночні судження автора.

Доводи апеляційної скарги, що судом залишено позва увагою, що позивачем заявлено вимоги до двох відповідачів, які він вважає своїми діями допустили порушення прав позивача , є безпідставними та необґрунтованими, оскільки судом встановлено і це не заперечує позивач, що саме на веб - сайті http://antenna.com.ua у аудіо-відеосюжеті під логотипом зі стилізованою літерою «А» у вигляді неправильного трикутника і написом латинськими літерами „ANTENNA" була розповсюджена інформація, яку суд, задовольнивши вимог частково зобов'язав спростувати власника веб - сайту недостовірну інформацію, а в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Тому колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав, що судом допущено порушення вимог процесуального права чи невірне застосування вимог матеріального права, отже доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги, наведені ОСОБА_3 не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, та дали б підстави суду для їх задовольнити, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог позивача не підлягає зміні чи скасуванню судом апеляційної інстанції, а за таких обставин, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, оскільки доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції, їм дана належна оцінка судом, а особою, яка подає апеляційну скаргу висновки суду не спростовано, тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, були предметом розгляду суду першої інстанції, яким дана належна оцінка, не спростовують висновків суду, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб'єктивний характер, не відповідають обставинам справи, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374,375 , 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телекомпанія Антена», ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги віднести за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законом.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Карпенко О.В.

Ювшин В.І.