УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарова І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2018 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

До суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

В обгрунтування заяви зазначено, що вона звернулась до суду з позовом про захист порушеного права споживача фінансових послуг та визнання недійсним кредитного договору від 13.12.2007 року №2102/1207/71-099. В якості забезпечення зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між нею та банком було укладено іпотечний договір від 13.12.2007 року, предметом якого є житлова квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Іпотечним договором передбачено, що у разі неналежного виконання або не виконання позичальником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За умовами договору іпотеки, банк може відчужити предмет іпотеки в позасудовому порядку без згоди іпотекодавця та до вирішення судового спору, що може утруднити виконання судового рішення у справі. Про свої наміри щодо звернення стягнення на іпотечне майно, банк повідомив у повідомленні про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов'язанням.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що предметом позову є визнання недійсним кредитного договору від 13.12.2007 року №2102/1207/71-099, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ "Сведбанк", а не визнання недійсним договору іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неспівмірність заявлених вимог у заяві про забезпечення позову з позовними вимогами, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149 -153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

СуддяІ. О. Хайдарова