Справа № 234/4731/18
Провадження № 2/234/1921/18
02 серпня 2018 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі
головуючого судді Чернобай А.О.,
секретаря судового засідання Науменко А.Е.,
справа №234/4731/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
10.04.2018р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що 10 жовтня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З грудня 2016 року сімейні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо, на примирення позивачка не згодна. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути на її користь судові витрати, які складається із судового збору в розмірі 704,80 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 200 грн.
Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву до суду з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи.
Судом встановлено, що сторони одружилися 10 жовтня 2009 рокута зареєстрували свій шлюб у виконкомі Нижньокринської селищної ради Совєтського району м. Макіївки Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8)
Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 9,10)
Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно до положень статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Крім того, позивачка у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати у сумі 1304,80 грн., які складаються із судового збору, розмір якого становить 704,80 грн., та послуг адвоката, які згідно договору складають 400 грн., з яких 200 грн. складають витрати на складання позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати:
1)На професійну правничу допомогу.
2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з матеріалів справи 12 березня 2018 року між позивачкою ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_6 було укладено договір про надання правової допомоги, згідно умов якого, адвокат зобов'язується надати позивачці ОСОБА_1 правову допомогу та представляти її права і законні інтереси в суді.
Згідно довідки, наданою позивачкою, нею було сплачено адвокату ОСОБА_6 кошти в розмірі 200 грн., однак, зі змісту зазначеної довідки не видно, що зазначені кошти в розмірі 200 грн., позивачкою були сплачені саме за складання позовної заяви. (а.с.14).
Крім того, враховуючи те, що в даній справі позивачка та її представник ОСОБА_6, яка діє на підставі договору від 12.03.2018 року, особистої участі у справі не приймали, то участь адвоката у справі не можна вважати наданням професійної правничої допомоги в розумінні ст.137 ЦПК України.
Також, позивачкою не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а саме: складання позовної заяви.
За вказаних підстав вимоги позивачки в частині стягнення судових витрат на правову допомогу в сумі 400 грн., є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 104, 105 ч.3, 110 ч.1, 112, 113,114 Сімейного кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилась в м. Макіївка Донецької області, ІПН НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в м. Харцизьк Донецької області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований 10 жовтня 2009 року у виконкомі Нижньокринської селищної ради Совєтського району м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 43.
Після розірвання шлюбу за позивачкою ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.
Суддя
Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковане в єдиному екземплярі.

Суддя