Справа № 131/969/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 р.

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Шелюховського М.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці справу за позовом ОСОБА_2 до Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області та ОСОБА_3 про визнання права власності на землю в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказала, що 17 жовтня 2017 року, у віці 67 років в смт. Дашів, Іллінецького району Вінницької області помер ОСОБА_4. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається виключно із земельної ділянки № 232, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, лею 4,8352 га., кадастровий номер :04:000:0034, розташованої на території Дашівської селищної ради, Іллінецького району.

За життя спадкодавець ОСОБА_4 не зробив особистого розпорядження на випадок смерті у вигляді заповіту, а тому спадщину слід приймати за законом.

Спадкоємців першої черги у спадкодавця ОСОБА_4, з огляду на вимоги статті І - ЦК України немає, оскільки той не мав дітей та не укладав шлюб. Єдиним - спадкоємцем другої черги в межах вимог статті 1262 ЦК України є його рідна сестра ОСОБА_3, яка проживає в республіці Білорусь. Натомість остання відмовляється від прийняття спадщини після смерті брата на користь позивачки ОСОБА_2

За вказаних обставин право на спадкування за законом переходить до позивачки ОСОБА_2

У відповідності до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_2 протягом 18 років проживала однією сімєю із спадкодавцем ОСОБА_4, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом. Натомість, незважаючи на спільне проживання та наявність рівність прав та обовязків в межах вимог статті 3 СК України, шлюб між ними укладений не був і така позиція була досягнута між ними ( чоловіком та жінкою) за взаємною згодою.

Після відкриття спадщини та за наявності заяви відповідача ОСОБА_3 (рідної сестри спадкодавця) позивач, спадкодавець четвертої черги ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з відповідною заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. У видачі такого було відмовлено з причин відсутності обєктивних доказів проживання позивача із спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини. ОСОБА_2 було рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавцем і в такий спосіб захистити свої спадкові права. За вказаних обставин та неможливості вирішення даного питання у безспірному порядку, позивач ОСОБА_2 змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Представник Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не зявився, натомість селищний голова своєю заявою просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради на підставі наявних у справі матеріалів, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась проте поодала до суду заяву в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати у її відсутність.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №387640, ОСОБА_4, помер 20 жовтня 2017 року (а.с. 8). На день смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку № 232, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, лею 4,8352 га., кадастровий номер :04:000:0034, розташованої на території Дашівської селищної ради, Іллінецького району, яка належала останньому у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ №450915, виданого 17.12.2008 року (а.с. 9), виданого 17.12.2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКК-194100, зареєстрованого в реєстрі за №850 від 14.05.2008 року.

Спадкоємців першої черги у спадкодавця ОСОБА_4 немає, єдиним спадкоємцем другої черги в межах вимог статті 1262 УК України є його рідна сестра ОСОБА_3, яка надала відмову від спадщини на користь позивача ОСОБА_6, що підтверджується копією заяви від 13 квітня 2018 року (а.с. 10).

Таке волевиявлення спадкоємця другої черги узгоджується з вимогами статті 1273 ЦК України де зазначається, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

За вказаних обставин право на спадкування за законом переходить до позивачки ОСОБА_2

У відповідності до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 239 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Факт проживання позивача ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2, від 31 травня 2018 року, в якому вказано, що з 1999 року і по день смерті разом з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1, проживав громадянин ОСОБА_4, померлий 17.10.2017 року, близько 18 років проживали однією сімєю в незареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство, були поєднані спільним побутом. ОСОБА_2 тривалий час опікувалася за ОСОБА_4, матеріально забезпечувала останнього, надавала необхідну допомогу у звязку із хворобою, також виключно за власні кошти здійснила поховання ОСОБА_4 на кладовищі в смт. Дашів та вчинила інші необхідні дії, повязані з поминками за померлим (а.с. 15).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, що розташоване на території Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 17 жовтня 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1218, 1220, 1225, 1261, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 175-177, 258-261 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, картка фізичної особи - платника податків № НОМЕР_1 та ОСОБА_4, народження 05 липня 1950 року без укладення шлюбу понад пять років по вулиці Центральна ( бувша Леніна ), 50, квартира за № 7 в смт. Дашів, Іллінецького району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, картка фізичної особи - платника податків № НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку № 232, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,8352 га., кадастровий номер :04:000:0034, розташованої на території Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 17 жовтня 2017 року в смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області, актовий запис № 126.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Вінницької області.

Головуючий: