Ухвала

16 липня 2018 року

місто Київ

справа № 328/4139/13-ц

провадження № 61-10914ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 06 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Токмацького міського відділу поліції ГУ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про повернення тимчасово вимученого майна та відшкодування матеріальної та моральної шкоди у разі відсутності такого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 червня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 10 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 06 лютого 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в частині оскарження ухвали Чернігівського районного суду Запорізької області від 10 січня 2018 року.

У частині оскарження ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 06 лютого 2018 року касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

І. У поданій касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, зазначаючи про наявність перешкод в отриманні судових рішень, які створювалися судом першої інстанції.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третійстатті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Верховний Суд виходить з того, що підстави пропуску процесуальних строків можуть бути визнані поважними у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження, зокрема, було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Зважаючи на наведене, ОСОБА_1 необхідно надати суду касаційної інстанції докази поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження. Надані копії звернень, адресовані голові Чернігівського районного суду Запорізької області, не підтверджують отримання таких заяв судом першої інстанції ні поштовим зв'язком, ні через канцелярію суду, а також не підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду, яка не зазначена заявником у касаційній скарзі, чим порушено пункт 8 частини другої статті 392 ЦПК України.

ІІ. Окрім наведеного, заявник не виконав вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, зокрема не зазначив, в чому полягає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

ІІІ. Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявником усупереч пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України не сформульовано клопотання - процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду. Заявник у прохальній частині касаційної скарги просить суд касаційної інстанції скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, повернути справу до суду першої інстанції на новий розгляд по суті.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги прохальної частини касаційної скарги щодо оскаржуваних ним судових рішень відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, передбачених у статі 409 ЦПК України.

ІV.Заявник всупереч правилам пункту 7 частини другої та пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України не зазначив у касаційній скарзі перелік письмових матеріалів, що додаються до скаргита не додав копії доданих до касаційної скарги матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

V. Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

У частині першій статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року

(справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 06 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Токмацького міського відділу поліції ГУ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про повернення тимчасово вимученого майна та відшкодування матеріальної та моральної шкоди у разі відсутності такого майна залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 16 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний