РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/1630/18

Провадження № 2/414/430/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участі секретаря судового засідання Дегтяренко Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час загального позовного провадження в залі суду м. Кремінна справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що є власником житлового будинку з будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Луганська область, м. Кремінна, вул. Набережна, буд. 41, на підставі договору дарування. За вказаною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_2 колишній чоловік позивача, який з серпня 2012 року за місцем реєстрації не мешкає, виїхав у невідомому напрямку, добровільно з реєстрації не знявся. Дані дії відповідача перешкоджають позивачу у здійсненні права власності. Тому ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою Луганська область, м. Кремінна, вул. Набережна, 41.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення рішення. 06 серпня 2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою м. Кремінна, вул. Набережна, буд. 41, на підставі договору дарування від 08.08.1994 року (а.с. 8-9).

На даний час у вказаному будинку залишається зареєстрованим відповідач ОСОБА_2, який не мешкає у ньому з липня 2012 року, про що свідчить довідка про склад сімї від 21 червня 2018 року та Характеристика умов проживання від 03 липня 2018 року (а.с. 10-11).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 27 вересня 2016 року справа № 414/1658/16-ц (а.с. 7).

Відповідно до ст. 9 ч. 4 ЖК УРСР ніхто не може бут виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим примушенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом.

Статтею 150 ЖК УРСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Ч.1 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану та, відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частини четвертої статті 156 ЖК України передбачено, що до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Зі змісту ст. 16 ЦК України вбаається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З викладеного суд приходить до висновку, що статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірне житло власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї. Відповідач втратив право на користування житлом за адресою м. Кремінна, вул. Набережна, буд. 41, як не член сімї власника та такий, що на даний час не має жодного відношення до сімї власника домоволодіння.

Аналіз законодавства дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Отже, є всі підстави для задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки відповідач втратив право користування житлом у звязку з розірванням шлюбу з власником житла ОСОБА_1

Питання щодо стягнення судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі викладеного, ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 64, 150,156 ЖК УРСР, ст.ст. 3,21,104 СК України та керуючись 10, 76, 141258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354, 355ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням повністю.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків 7, паспорт серія ЕК № 741361, виданий 25 вересня 2000 року Кремінським РВ УМВС України в Луганській області, визнати таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою реєстрації: м. Кремінна, вул. Набережна, буд. 41.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.М. Акулов