Справа № 645/4768/17
Провадження № 2/645/466/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2018 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :
головуючого судді - Шарка О.П
секретаря судових засідань - Ятлової Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові у прядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги в порядку регресу, , -
В обґрунтування позову позивач зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності наступним особам: відповідачеві ОСОБА_3, ОСОБА_4 , позивачеві ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_5 від 09.03.1998 року, та відповідно до свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_4 від 09.03.1998 року, свідоцтва про право на спадщину, серія та номер НОМЕР_6, виданий 14.06.2017 року, що було видане 12 ХДНК, свідоцтва про право на спадщину, серія та номер НОМЕР_3, виданий 14.06.2017року, що було видане 12 і ХДНК. Квартира АДРЕСА_1 є трикімнатною квартирою, житловою площею 43,6 кв.м., в тому числі: житлової кімнати № 7- житловою площею 16, 6 кв.м., житлової кімнати № 6 - житловою площею 15,7 кв.м., житлової кімнати № 5- житловою площею 11,3 кв.м., а усього - загальною площею -71,4 кв.м., та кухнею-площею 6,9 кв.м., вбиральні-1, 1 кв.м., ванної кімнати -площею -2, 0 кв.м., коридору 10,7 кв.м., вбудованими шафами -площею 0,3 та 0,4 кв.м. Крім того, в квартирі є стаціонарний телефон - НОМЕР_7, за надання послуг стаціонарного телефонного зв'язку позивач повинен сплачувати - ПАТ «Укртелеком» щомісячно. В вищевказаній квартирі зареєстровані та мешкають позивач та доньки позивача, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , тобто за вищевказаною адресою зареєстровані три особи, та сплата за комунальні послуги за житло нараховуються з урахуванням зареєстрованих осіб. Позивач ОСОБА_2, будучи співвласником вищевказаної квартири, уклала відповідні договори про надання комунальних послуг, та своєчасно сплачувала кошти за комунальні послуги, газопостачання та надання послуг стаціонарного телефонного зв'язку, в той час як в квартирі зареєстрована та проживає ще відповідач ОСОБА_3, яка користувалися цими послугами, але не сплачувала за них як співвласник квартири. Позивачем ОСОБА_2 за комунальні послуги, газопостачання та послуги стаціонарного телефонного зв'язку було особисто сплачено: 26.02.2015 року за споживчий газ у розмірі 40,00 грн., 27.02.2015 року за комунальні послуги - 983 грн. 18 коп., 23.03.2016року за споживчий газ -40,00 грн., 23.04.2016року за споживчий газ - 250 грн. 00 коп., 22.03.2016року за споживчий газ - 65 грн. , 23.02.2016року за споживчий газ - 500,00 грн., 27.03.2015року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 40,00 грн., 29.10.2015 року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку -89,00грн., 20.05.2016 року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 50, 00 грн., 23.04.2016року-за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 40,00 грн., 16.07.2016 за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 100,00 грн., 16.07.2016року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку -90,00 грн., 16.11.2016року за газопостачання - 200,00 грн., 16.11.2016року за а послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 50,00 грн., 16.12.2016року за газопостачання - 100,00 грн. ,09.02.2017року за газопостачання - 200,00грн., 24.01.2017 р. за послуги стаціонарного телефонного зв'язку -150,00 грн., 14.03.2017року було сплачено за комунальні послуги-3510, 58 грн., 06.04.2017року за газопостачання- 200,00 грн., 06.04.2017року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку 50,00 грн., 20.04.2017 року за комунальні послуги-2169,85 грн. ,20.04.2017року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 100,00 грн, 17.05.2017року за газопостачання -100,00 грн., 17.05.2017року за комунальні послуги -1109, 10 грн., 10.06.2017року за комунальні послуги -458 грн.52 коп., 10.07.2017року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку 100,00 грн., 10.07.2017року за газопостачання - 100 грн. 00 коп., 08.08.2017року за комунальні послуги -415 грн.80 коп., 23.08.2017року за комунальні послуги - 482 грн.47 коп., 22.08.2017 року за газопостачання - 100,00 грн., 30.06.2017року за газопостачання - 248 , 00 грн., 29.06.2017року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку 98,00 грн., 25.03.2015 року за комунальні послуги - 938 грн. 17 коп., 28.04.2015 року за комунальні послуги - 1135 грн. 19 коп., 17.06.2015 року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 60,00 грн., 19.06.2015 року за комунальні послуги - 1392 грн.68 коп., 18.08.2015року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 70 ,00 грн., 18.08.2015року за комунальні послуги - 1665 грн. 71 коп., 22.10.2015 року за комунальні послуги - 1749,16 коп., 25.11.2015 року за комунальні послуги - 766 грн.01 коп., 29.12.2015 року за комунальні послуги- 587 грн. 32 коп., 24.02.2016 року за комунальні послуги - 1811 грн.38 коп.,22.03.2016року за комунальні послуги -981 грн.25 коп., 26.04.2016року за комунальні послуги - 924 грн. 22 коп., 18.05.2016року за комунальні послуги - 682 грн.16 коп., 22.07.2016року за комунальні послуги -743 грн. 12 коп.., 13.09.2016року за комунальні послуги - 1193 грн.81 коп., 17.11.2016 року за комунальні послуги - 1778 грн.80 коп.., 20.12.2016 року за комунальні послуги - 1863 грн.51 коп.., а усього за період з 26.02.2015 року по серпень 2017року позивачем усього було сплачено суму в розмірі 30.252 грн. 99. за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з водопостачання і водовідведення, з теплопостачання, газопостачання , електропостачання та послуги стаціонарного телефонного зв'язку, які були надані в квартиру АДРЕСА_1, що розташована у будинку № АДРЕСА_1. А тому вважаю, що відповідач як співвласник квартири повинен позивачеві відшкодувати 1/3 частину сплаченої позивачем суми у розмірі 100 84 грн. З3 коп.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним вище, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).
У ході судового розгляду встановлено, що трикімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та, позивачеві ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_5 від 09.03.1998 року, відповідно до свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_4 від 09.03.1998 року, свідоцтва про право на спадщину, серія та номер НОМЕР_6, виданий 14.06.2017 року, що було видане Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, свідоцтва про право на спадщину, серія та номер НОМЕР_3, виданий 14.06.2017року, що було видане Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою.
З копій квитанцій, наданих позивачем, вбачається, що позивачем ОСОБА_2 за комунальні послуги, газопостачання та послуги стаціонарного телефонного зв'язку було особисто сплачено: 26.02.2015 року за споживчий газ у розмірі 40,00 грн., 27.02.2015 року за комунальні послуги - 983 грн. 18 коп., 23.03.2016року за споживчий газ -40,00 грн., 23.04.2016року за споживчий газ - 250 грн. 00 коп., 22.03.2016року за споживчий газ - 65 грн. , 23.02.2016року за споживчий газ - 500,00 грн., 27.03.2015року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 40,00 грн., 29.10.2015 року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку -89,00грн., 20.05.2016 року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 50, 00 грн., 23.04.2016року-за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 40,00 грн., 16.07.2016 за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 100,00 грн., 16.07.2016року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку -90,00 грн., 16.11.2016року за газопостачання - 200,00 грн., 16.11.2016року за а послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 50,00 грн., 16.12.2016року за газопостачання - 100,00 грн. ,09.02.2017року за газопостачання - 200,00грн., 24.01.2017 р. за послуги стаціонарного телефонного зв'язку -150,00 грн., 14.03.2017року було сплачено за комунальні послуги-3510, 58 грн., 06.04.2017року за газопостачання- 200,00 грн., 06.04.2017року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку 50,00 грн., 20.04.2017 року за комунальні послуги-2169,85 грн. ,20.04.2017року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 100,00 грн, 17.05.2017року за газопостачання -100,00 грн., 17.05.2017року за комунальні послуги -1109, 10 грн., 10.06.2017року за комунальні послуги -458 грн.52 коп., 10.07.2017року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку 100,00 грн., 10.07.2017року за газопостачання - 100 грн. 00 коп., 08.08.2017року за комунальні послуги -415 грн.80 коп., 23.08.2017року за комунальні послуги - 482 грн.47 коп., 22.08.2017 року за газопостачання - 100,00 грн., 30.06.2017року за газопостачання - 248 , 00 грн., 29.06.2017року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку 98,00 грн., 25.03.2015 року за комунальні послуги - 938 грн. 17 коп., 28.04.2015 року за комунальні послуги - 1135 грн. 19 коп., 17.06.2015 року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 60,00 грн., 19.06.2015 року за комунальні послуги - 1392 грн.68 коп., 18.08.2015року за послуги стаціонарного телефонного зв'язку - 70 ,00 грн., 18.08.2015року за комунальні послуги - 1665 грн. 71 коп., 22.10.2015 року за комунальні послуги - 1749,16 коп., 25.11.2015 року за комунальні послуги - 766 грн.01 коп., 29.12.2015 року за комунальні послуги- 587 грн. 32 коп., 24.02.2016 року за комунальні послуги - 1811 грн.38 коп.,22.03.2016року за комунальні послуги -981 грн.25 коп., 26.04.2016року за комунальні послуги - 924 грн. 22 коп., 18.05.2016року за комунальні послуги - 682 грн.16 коп., 22.07.2016року за комунальні послуги -743 грн. 12 коп.., 13.09.2016року за комунальні послуги - 1193 грн.81 коп., 17.11.2016 року за комунальні послуги - 1778 грн.80 коп.., 20.12.2016 року за комунальні послуги - 1863 грн.51 коп.., а усього за період з 26.02.2015 року по серпень 2017року позивачем усього було сплачено суму в розмірі 30.252 грн. 99. за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з водопостачання і водовідведення, з теплопостачання, газопостачання , електропостачання та послуги стаціонарного телефонного зв'язку, які були надані в квартиру АДРЕСА_1, що розташована у будинку № АДРЕСА_1. А тому вважаю, що відповідач як співвласник квартири повинен позивачеві відшкодувати 1/3 частину сплаченої позивачем суми у розмірі 10 084 грн. З3 коп.
Позивач зазначає, що відповідач не приймає участі в оплаті інших житлово-комунальних послуг (тепло та газопостачання).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;
Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.
Згідно п. 17 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:
1)комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);
2)послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);
3)послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);
4)послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до п. 5. ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст. 360 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.
Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.
Відповідно до ч. 4 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регресу) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).
Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.
Об'єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.
В п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Відтак, суд, проаналізувавши та оцінивши кожний аргумент, наведений позивачем у позові, поясненнях, а також представлені позивачем докази, констатує той факт, що позивачем надано належні, достовірні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог, тоді як відповідачем не надано відзиву на позов із запереченнями щодо заявлених вимог, а також доказів на спростування позовних вимог.
Таким чином, позивачем доведено факт порушення її прав з боку відповідача.
При цьому, суд констатує той факт, що відповідач не був позбавлений можливості та права подавати докази та доводити перед судом їх переконливість, проте, проігнорувала пропозицію суду надати відзив із запереченнями щодо позову ОСОБА_2, не довівши, таким чином, належними та допустимими доказами відсутність підстав для повернення позивачеві сплачених нею коштів за житлово-комунальні послуги.
Крім того, виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 215, 216, 220. 760, 790, 806 ЦК України, п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя: