Справа № 297/1233/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Михайліченко І. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 10 по вул. Вашут в с. В. Береги, Берегівського району.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вищевказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності в цілому. В будинку, крім сімї позивача, зареєстровані також і відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3. Оскільки відповідачі самостійно не знялися з реєстрації місця проживання в будинку за вказаною адресою, що впливає на розмір комунальних послуг та завдає інші незручності позивачу, ОСОБА_1 просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 10 по вул. Вашут в с. В. Береги, Берегівського району.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивача на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до доданого позивачем копії договору дарування, житловий будинок садибного типу № 10 по вул. Вашут в с. В. Береги, Берегівського району належить в цілому на праві приватної власності ОСОБА_1.

У вищевказаному будинку значаться зареєстрованими ОСОБА_2, ОСОБА_3, що стверджується довідкою сільської ради від 06.07.2018 року.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покинули будинок № 10 по вул. Вашут в с. В. Береги, Берегівського району та з того часу там не проживають.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи, що реєстрація відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинку № 10 по вул. Вашут в с. В. Береги, Берегівського району, який належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_4, порушує права останньої як власника будинку на вільне володіння, користування та розпорядження своєї власністю, суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням).

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

рішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком № 10 по вул. Вашут, в с. В. Береги, Берегівського району.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_5.