Справа № 214/544/18
2/214/1368/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

30 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючої судді Хомініч С.В.,

секретар судового засідання Горбунова Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/544/18

за позовною заявою: АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК»,

до: ОСОБА_2

про: стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 (на підставі довіреності №9437-К-Н-О від 03.11.2017).

СУТЬ СПОРУ:

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулася до суду з позовною заявою 29.01.2018, якою просила стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.02.2012 станом на 30.11.2017 в загальному розмірі 37050,84 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 3054,64 грн., по процентам за користування кредитом 29680,82 грн., за пенею та комісією 2074,86 грн., а також штрафів, нарахованих відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина та 1740,52 грн. процентна складова; стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1762 грн.

В обґрунтування предявлених вимог вказала, що 07.02.2012 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (назва змінена з 21.05.2018 на АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким він отримав кредит в попередньо визначеному розмірі 2700 грн. зі сплатою відсотків за користування ним за ставкою 20,40% річних. Свої зобовязання банк виконав, натомість позичальник покладені на нього обовязки належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30.11.2017 утворилась заборгованість в сумі 37050,84 грн., яку представник позивача просила суд стягнути з позичальника на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в примусовому порядку.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання повторно не зявився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України.

Крім того, враховуючи належне повідомлення відповідача ОСОБА_2 про дату, час та місце проведення судового засідання, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

07.02.2012 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПРИВАТБАНК», яка по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України (а.с.6, 1-8-31). З 21.05.2018 року найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи.

Згідно з Витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.7), ОСОБА_2 отримав кредит в попередньо визначеному розмірі 2700 грн. зі сплатою відсотків за користування ним за ставкою 2,5% на місяць, з підвищення ставки до 2,9 % на місяць за тратами, здійсненими з 01.09.2014 року, та до 3,6 % на місяць за тратами, здійсненими з 01.04.2015.

Крім того, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за пільговою ставкою 0,01% річних в межах пільгового періоду до 55 днів за кожною платіжною операцією за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, що визначено п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.29) та в графі «Пільговий період» Тарифів (а.с.7).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти.

В силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором №б/н від 07.02.2012 виконав належним чином, надавши ОСОБА_2 кредит в обумовленому розмірі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.

Натомість позичальник свої зобовязання не виконував належним чином, внісши востаннє 09.06.2015 255,03 грн. в рахунок погашення кредиту та 31.03.2012 55,23 грн. в рахунок погашення відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-5), в результаті чого станом на 30.11.2017 утворилась заборгованість за кредитом (тілом) 3054,64 грн., по процентам за користування кредитом 29680,82 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості, з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентам підлягають задоволенню.

Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання.

Згідно ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання.

Як передбачено умовами кредитного договору, у випадку порушення ним строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань більш ніж на 30 днів штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості (п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, а.с.27).

Крім того, відповідно до довідки про умови кредитування (а.с. 7), у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у вигляді пені = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентам на суму від 100 грн.; +100 грн., щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентам на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше.

З огляду на істотність допущених відповідачем порушень зобовязань, з урахуванням визначеного умовами кредитування розміру штрафу як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем штрафу згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. фіксована частина та 1740,52 грн. процентна складова, який також підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із задоволенням вимог в цій частині.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені та комісії, нарахованих сумарно в розмірі 2074,86 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст.628 ЦК України.

Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, банк повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог банку.

Відповідно до п. 5. Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління НБУ №49 від 08.07.2017, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом.

Натомість, ні Умовами кредитування та правилами надання банківських послуг, ні в предявлених позивачем вимогах про стягнення комісії не конкретизовано сплату відповідачем комісії як супутньої послуги банку, не визначено її розмір, базу розрахунку.

За даних обставин суд вважає безпідставним та неправомірним нарахування заборгованості по пені сумарно з комісією, оскільки виходячи з природи комісії як складової частини основного зобовязання, що входить до сукупної вартості кредиту, а пені як штрафної санкції за порушення виконання зобовязань, вони не можуть нараховуватись разом, що суперечить їх правовій сутності та меті застосування в рамках кредитно-зобовязальних правовідносин, тому суд приходить до переконання, що включення позивачем до розрахунку заборгованості сумарно «комісії та пені» не ґрунтується на умовах кредитного договору та нормах, на які посилався позивач.

За даних обставин суд приходить до переконання, що застосування позивачем положень ст. 546, 549 ЦК України ґрунтується на його субєктивному тлумаченні положень вказаних норм та не може враховуватись судом при вирішенні даного спору.

Враховуючи викладене та те, що в розрахунку заборгованості (а.с.4) в графі "Сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)" розмір заборгованості визначено 2074,86 грн., натомість в частині розрахунку у визначенні загальних сум (а.с.5) вона вказана виключно як заборгованість по комісії, що не узгоджується між собою та викликає у суду сумнів в достовірності та належності наданого позивачем розрахунку як доказу в обґрунтування цих вимог, тому суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії та пені (нарахованих сумарно) відмовити.

Аналізуючи перелічені докази в їх сукупності, встановлення обставин неналежного виконання ОСОБА_2 кредитно-договірних зобовязань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 07.02.2012 станом на 30.11.2017 за кредитом 3054,64 грн., по процентам за користування кредитом 29680,82 грн., а також штрафу, який включає 500 грн. фіксована частина і 1740,52 грн. процентна складова, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 34975,98 грн. (з розрахунку: 3054,64+29680,82+500+1740,52).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 1663,33 грн. в рахунок часткового відшкодування судового збору пропорційно частині задоволених вимог 94,4 % (а.с. 1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.02.2012 станом на 30.11.2017 в загальному розмірі 34975 грн. 98 коп., яка складається із заборгованості: за кредитом 3054 грн. 64 коп., по процентам за користування кредитом 29680 грн. 82 коп., штрафу, який включає 500 (пятсот) грн. 00 коп. фіксована частина, та 1740 грн. 52 коп. процентна складова.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», 1663 грн. 33 коп. в рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для предявлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу.

Відомості про сторін:

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», , юридична адреса: вул. Набережна Перемоги 50, м. Дніпро, Дніпропетровська область.

Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст рішення суду складено та підписано 30.07.2018.

Суддя Хомініч С.В.