Постанова

Іменем України

06 серпня 2018 року

м. Харків

справа № 635/8292/16ц

провадження № 22-ц/790/2846/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 березня 2018 року, ухвалене у складі судді Караченцева І.В., -

встановив:

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 04 квітня 2011 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року позичальника ОСОБА_2, спадщину прийняла ОСОБА_1, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 04 квітня 2011 року у розмірі 11521 грн. 47 коп., яка станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року складається з: 11000 грн. заборгованості за кредитом та 521 грн. 47 коп. заборгованості за процентами.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що спадщину після смерті ОСОБА_2 вона не прийняла, оскільки будь-яке цінне майно ОСОБА_2 за життя не належало.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, із заявою про відмову від спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не зверталась, судом першої інстанції не вирішено клопотання позивача про направлення запитів з метою встановлення обсягу та вартості спадкового майна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 04 квітня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 11000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі платою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19 червня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів наявності спадкового майна після смерті боржника ОСОБА_2, та його вартості, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з його спадкоємця ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Встановлено, що взятих на себе за кредитним договором зобов'язань щодо погашення кредиту та сплати процентів за користування ним ОСОБА_2 належним чином не виконав, у зв'язку з чим на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року утворилась заборгованість у розмірі 11521 грн. 47 коп.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Оскільки жодних доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 прийняла у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_2, наявності та вартості майна, одержаного у спадщину, позивачем не надано і матеріали справи не містять, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не розглянуто клопотання позивача про витребування доказів є безпідставними, оскільки матеріали справи таких клопотань не містять, крім того, 01 лютого 2018 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 серпня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді І.П. Коваленко

А.І. Овсяннікова