Справа № 713/1556/17
Провадження №2/713/21/18
РІШЕННЯ

іменем України

27.07.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участю секретаря Перепелиця Т.І., сторін та їх представників ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 інтереси, якої представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Вижницької РДА, про виселення із житлового будинку, який належить на праві приватної власності та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Вижницької міської ради, ОСОБА_3 про визнання рішень за №19,46 виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради від 05.02.2009 року та 30.07.2010 року- незаконними та визнання права власності на 1/2 частку в житловому будинку ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Вижницької РДА, про виселення із житлового будинку, який належить на праві приватної власності.

В позові вказує, що на підставі свідоцтва про право власності серія САС № 934845 від 15.12.2010 р. вона є власником житлового будинку за № 13 по вул. Грушевського у с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області .

У вищезгаданому житловому будинку зареєстрованими, крім неї є відповідач її син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований у будинку та вселився внього без її відома та згоди, що підтверджується довідкою Вижницької міської ради, інформацією сільської ради на запит адвоката, актами обстежень за 2013-2017 роки.

Крім сина, у житловий будинок без її відома та згоди, без реєстрації, самовільно, без будь-яких правових підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення, вселилися відповідачі ОСОБА_5 із своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_6, хоча відповідно до ч.2 ст.156 Житлового кодексу УРСР вони могли вселитися в будинок тільки за згодою власника будинку, тобто за її згодою.

Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов'язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.

Зазначала, що проживати разом із відповідачами в одному будинку є зовсім нестерпним і неможливим. Після того, як у житловий будинок вселилися відповідачі не може і спільно проживати, оскільки реально боїться за своє здоров'я і життя. Так, 03.03.2013 року у будинку № 13 по вул. Грушевського у с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області і відповідачка ОСОБА_5 розпочала з нею сварку, під час якої її побив рідний син, завдавши тілесних ушкоджень, При цьому ОСОБА_5 кричала, що вона жаліє, що її раніше не вбила і не задушила, була б уже відсиділа строк, а син кричав, що прийде вночі і зарубає сокирою.

Після такого звірячого побиття і таких слів звернулася за допомогою до Вижницького райвідділу міліції ( на той час) та до сільського голови (на той час) ОСОБА_7Г. с. Чорногузи Вижницького району, який неодноразово проводив бесіди із відповідачами,

Судовий розгляд Вижницьким районним судом Чернівецької області проводився чотири роки і 21.06.2017 року своїм вироком суд визнав ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, Апеляційний суд Чернівецької області 17.08.2017 року залишив вирок без змін. Протягом усього часу, від вчиненого злочину і до сьогодні, відповідач ОСОБА_4 вину свою не визнав, не розкаявся, пробачення не попросив, а більше того продовжує погрожувати фізичною розправою, через що змушена весь цей час проживати у аварійному будинку по вул. Підгірна, №25 с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, остерігаючись фізичної розправи з боку сина та його співмешканки ОСОБА_5

Саме таке систематичне порушення правил співжиття, яке виражається у вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо неї, застосування погроз, образ, реальної загрози життю і здоров'ю робить неможливим спільне проживання із відповідачами в одному будинку. Через такі дії відповідача постійно перебуває в стані психологічної напруги, страху, тривоги і це при тому, що постійно хворіє та є інвалідом 3 групи.

Просила виселити відповідачів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 із житлового будинку № 13 по вул. Грушевського в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, ез надання іншого жилого приміщення.

02.11. 2017 року відповідач ОСОБА_4 звернувся в суд з зустрічним позовом до Вижницької міської ради, ОСОБА_3 про визнання рішень за №19,46 виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради від 05.02.2009 року та 30.07.2010 року - незаконними та визнання права власності на 1/2 частку в житловому будинку .

В позові вказує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_5. Народився, проживав та постійно був зареєстрований до житлового будинку по вул.Підгірна, 25, до стихійного лиха, яке трапилося в липні 2008 року, потім з лютого 2009 року, перейшов жити в житловий будинок по вул.Грушевського,13, який був побудований за державні кошти в якому проживає з своєю дружиною ОСОБА_5 та неповнолітньою дочкою ОСОБА_6 по даний час.

В жовтні місяці 2017 року, коли звернувся з запитом до старости села Чорногузи, Вижницької міської ради, щоб отримати відповідні документи у зв»язку з розглядом цивільної справи №713/1556/17 у Вижницькому районному суді про виселення його і членів його сім»ї з житлового будинку, який належить на праві приватної власності позивачці - мамі ОСОБА_3, то йому стало відомо, що житловий будинок по вул.Підгірній, 25, с.Чорногузи, Вижницького району, Чернівецької області в

якому народився і проживав, відносився до суспільної групи господарства колгоспний двір, станом на 15 квітня 1991 року . 05 лютого 2009 року за № 19 виконавчий комітет Чорногузівської сільської ради Вижницького району, Чернівецької області, приймає рішення «Про оформлених власності» на підставі Розпорядження Вижницької РДА від 10.12.2008 року за № 859 про затвердження акту державної приймальної комісії від 08.12.2008 року, про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку гр. ОСОБА_3, який знаходиться в с.Чорногузи по вул.Грушевського, №13. ОСОБА_3, яка просить оформити право власності на її ім»я на житловий будинок по вул. Грушевського, 13, і видати свідоцтво про право власності на цей будинок і витяг рішення виконкому від 05.02.2009 року за № 19.

Відповідачі напевно зрозуміли, що вони незаконно прийняли вище рішення виконавчого комітету і тому більше року виконавчий комітет Чорногузівської сільської ради не видавав відповідачці ОСОБА_3 свідоцтво про право власності нерухоме майно, тобто на житловий будинок по вул.Грушевського, 13, в с.Чорногузи Вижницького району, Чернівецької області.

А коли пройшло більше півтора року, 30 липня 2010 року за № 46 виконавчий комітет Чороногузівської сільської ради, приймає рішення про розгляд заяв громадян саме - розглянувши заяву громадянки ОСОБА_3, яка просить видати рішення про оформлення права власності на новий житловий будинок в мікрорайоні «Діброва» вул. Грушевського, 13, на неї одну та усну заяву сільському голові ОСОБА_8 її сина ОСОБА_4, яка зроблена в присутності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про відмову від частки у новозбудованому державою житловому будинку по вул. Грушевського,13 в мікрорайоні «Діброва», сільська рада вирішила : « видати ОСОБА_3 рішення виконкому сільської ради від 05.02.2009 року за № 19 « Про оформлення права власності» для отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. Грушевського,13, в с. Чорногузи (мікрорайон «Діброва» ).

Вважає, дане рішення від 30 липня 2010 року за № 46, виконавчого Чорногузівської сільської ради, є незаконне та противоправне на користь ОСОБА_3, оскільки особи на якій посилаються в цьому рішенні, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_10, категорично заперечують про якусь усну заяву сільському голові ОСОБА_8 про відмову від частки у новозбудованому державою житловому 6vдинку по вул.Грушевського, 13, в мікрорайоні «Діброва», це є повний абсурд, ніколи ніяких і або письмових заяв не робив і не писав, про відмову від частки в житловому будинку в якому вже проживав на той час з своєю сім»єю, оскільки іншого житла в нього не має.

Даними рішеннями виконавчий комітет Чорногузівської сільської позивачка за первісним позовом ОСОБА_3 порушила його конституційні права на житло, а саме на частку в майні колгоспного двору, приватизувавши весь будинок на себе по вул.Грушевського, 13, с.Чорногузи, який був збудований за кошти, та в замін визнаного непридатним для проживання житлового будинку по вул.Підгірній,25, с.Чорногузи в зв»язку з стихійним лихом 23-27 липня 2008 року

Зазначав, що на момент набрання чинності Закону України « Про власність » головою колгоспного двору була моя баба ОСОБА_11, яка померла 30.01.1993 року, а членами колгоспного двору були: його мати ОСОБА_3, а також я, ОСОБА_4, який в той час проходив строкову службу в армії (доказ - довідка видана на запит адвоката).

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Що також підтверджується довідкою Чорногузівської сільської ради, що житлові будинки які побудовані за державні кошти у мікрорайон «Діброва» с. Чороногузи, по вул. Грушевського, знаходяться у спільній сумісній власності громадян.

Вважає, що житловий будинок та господарські споруди по вул.Підгірна,25, у селі Чорногузи, Вижницького району, Чернівецької області, станом на 1 січня 1991 року відносилися до суспільної групи господарств - колгоспний двір.

Крім того вказує на те, що про порушене мого конституційного права на житло, дізнався у 2017 року в жовтні місяці, коли із запитом звернувся в старостат с. Чорногузи, Вижницького району Чернівецької області, тому вважає, що має повне право на частину майні в житловому будинку по вул. Грушевського, 13 с. Чорногузи, Вижницького району Чернівецької області.

Просив в разі визнання судом пропуску процесуальних строків ним для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними, поновити даний строк. Визнати частково незаконним та скасувати рішення № 19 від 05 лютого 2009 року, виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області, «Про оформлення права власності» на підставі Розпорядження Вижницької РДА від 10.12.2008 року за № 859, в частині - отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул.Грушевського,13 в с. Чорногузи, (мікрорайон «Діброва») Вижницького району, Чернівецької області. Визнати незаконним та скасувати рішення № 46 від 30 липня 2010 року, виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області, «Про розгляд заяв громадян» на підставі якого видано рішення ОСОБА_3 виконавчого комітету сільської ради від 05.02.2009 року за № 19 «Про оформлення права и власності», для отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул.Грушевського,13 в с. Чорногузи, (мікрорайон «Діброва») Вижницького району, Чернівецької області. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок виданого на підставі рішення № 19 виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради від 05 лютого 2009 року на ім»я ОСОБА_3, яке зареєстровано 15 грудня 2010 року в Вижницькому районному бюро технічної інвентаризації за реєстрованим номером - 32359718. Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителем ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на 1/2 частки в майні бувшого колгоспного двору - в житловому будинку за адресою: вулиця Грушевського, будинок № 13 село Чорногузи, Вижницького району, Чернівецької області. Залишити у власності відповідачці за зустрічним позовом ОСОБА_3, 1/2 частку в майні бувшого колгоспного двору - в житловому будинку за адресою: вулиця Грушевського, будинок № 13 село Чорногузи, Вижницького району, Чернівецької області.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали просили його задовольнити в повному обсязі. В зустрічному позові просили відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні просили в позові ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 позов ОСОБА_3 не визнала, просила в задоволенні його відмовити.

Представник органу опіки і піклування Вижницької РДА ОСОБА_12, вважала, що не можна висилити неповнолітню ОСОБА_6, оскільки буде порушено права дитини.

Представник Вижницької міської ради в судове засідання не з»явився в адресованій суду заяві просив розглядати справу без представника міської ради.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні надала наступні відомості, що у позивача ОСОБА_3 постійно через житловий будинок виникають суперечки та скандали.

Суд, заслухавши доводи сторін та їх представників, покази свідка , дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку, розташованого в по вул. Грушевського, 13 в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САС №934845 від 15.12.2010 року, виданого виконавчим комітетом Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області на підставі рішення Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №19 від 05.02.2009 року.

З копії технічного паспорту на житловий будинок №13 в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області вбачається, що він оформлений 28.10.2008 року ДКП «Вижницьке РБТІ» на ім'я ОСОБА_3.

Згідно вироку Вижницького районного суду від 21 червня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.125 КК України . Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 17 серпня 2017 року вирок Вижницького районного суду Чернівецької області залишено без змін.

Згідно акту обстеження господарства гр..ОСОБА_3 Є,М. по вул. Грушевського в с. Чорногузи , комісією Чорногузівської сільської ради від 11.03 2013 року встановлено, що в житловому будинку по вул. Грушевського, 13 проживає ОСОБА_4 та його колишня дружина ОСОБА_5 і неповнолітня дочка ОСОБА_14»яна. Зі слів ОСОБА_4 він згідний щоб мати проживала в ? житлового будинку, однак гр. ОСОБА_3 не погоджується, щоб в даному будинку проживала ОСОБА_5, оскільки вважає, що вона налаштовує її сина проти неї.

Згідно акту обстеження матеріально побутових умов господарства по вул. Грушевського,13 с. Чорногузи ввід 15.08.2017 року встановлено, що за вищевказаною адресою проживає ОСОБА_4, який зареєстрований в господарстві його дружина з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_5 та дочкою ОСОБА_6 ОСОБА_3 зареєстрована до господарства по вул. Грушевського, 13 але фактично не проживає.

Згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 травня 2014 року в позові ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом його виселення , відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 09 липня 2014 року апеляційну скаргу відхилено, а рішення винницького районного суду залишено без змін.

Згідно постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 17.12.2013 року в позові ОСОБА_4 інтереси якого по дорученню представляє ОСОБА_15 до Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області треті особи, без самостійних вимог, відділ Держземагентства у Вижницькому районі , Вижницька районна державна адміністрація Чернівецької області , ОСОБА_3 про скасування рішення,- відмовлено.

З довідки виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №11672 від 16.09.2013 року вбачається, що ОСОБА_4 під час зсуву у липні 2008 року був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_8 до господарства матері.

З витягу рішення виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради за №419 від 05 лютого 2009 року про оформлення права власності вбачається, що виконком сільської ради вирішив оформити право власності на житловий будинок розташований по вул..Грушевського,13 за ОСОБА_3 Є,М. Зобовязано її зареєструвати свідоцтво про право власності на вказаний будинок у Вижницькому РБТІ . Даним рішенням попереджено гр. ОСОБА_3 про відповідальність за збереження житлової площі за всіма членами сім»ї які були зареєстровані та проживали у жилових будинках по вул. Підгірна до стихійного лиха, що сталося у 2008 році.

З витягу рішення виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради за №46 від 30 липня 2010 року про розгляд заяв вбачається, що розглянувши заяву громадян ОСОБА_3, яка просить видати рішення для оформлення права власності на новий житловий будинок в мікрорайоні »Діброва» по вул. Грушевського,13 на неї одну та усну заяву сільському голові ОСОБА_8 її сина ОСОБА_4, яка зроблена в присутності ОСОБА_16 та ОСОБА_10 про відмову від частки у новозбудованому державою житловому будинку по вул. Грушевського ,13 в мікрорайоні «Діброва», вирішив видати ОСОБА_3 рішення виконкому сільської ради від 05.02.2009 року №19 «Про оформлення права власності» для отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул.Грушевського,13 в с. Чорногузи.

Згідно відповіді громадянину ОСОБА_4 18.12.2013 року Чорногузівська сільська рада повідомляє, шо ОСОБА_3 вперто відмовляється переселятися в житловий будинок по вул.Грушевського,13 с. Чорногузи, у звязку з відсутністю господарських споруд для утримання худоби , перешкод у користуванні ОСОБА_3 житловим будинком по вул. Грушевського з боку ОСОБА_4 комісією сільської ради не встановлено.

Статтею 47 Конституції України визначено , що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин має змогу придбати його у власність.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не і протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в встановлених законом.

Згідно із записами у погосподарських книгах житловий будинок по вулиці Підгірній № 25 у с. Чорногузи, Вижницького району, Чернівецької області, станом на 01 січня 1991 року відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір.

У відповіді Вижницької міської ради на запит адвоката ОСОБА_2 за №1161 від 24.10.2017 року Вижницька міська рада повідомляє, що станом на 15.04.1991 року господарство по вул. Підгірна, 25 в с. Чорногузи Вижницького району мало статус колгоспного двору , головою якого була ОСОБА_11, яка померла 30.03.1993 року, до даного господарства були зареєстровано та проживали ОСОБА_3, ОСОБА_4, який з 25.11.1990 року до 1992 року проходив строкову службу в армії. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на дане господарство не видавалось.

Станом на липень 2008 року по вул. Підгірна ,25 зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Станом на 05.10.2009 року господарство по вул. Підгірна,25 вже не рахувалось по господарському обліку так як взамін зруйнованим будинкам стихійним лихом 23-27 липня 2008 року були побудовані нові будинки на полі «Діброва» і житловий будинок вже рахується по вул.. Грушевського,13, де зареєстровані ОСОБА_3 Є,М., ОСОБА_4, а фактично проживають ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Крім того у відповіді в.о. старости с.Чорногузи ,ОСОБА_7 від 09.10.2017 року ОСОБА_3 відмовляється прересилятися до житлового будинку в с.Чорногузи вул.Грушевського, 13. А також зазначає, що житлові будинки у мікрорайоні «Діброва « знаходиться у спільній сумісній власності , фактів перешкоджання у користуванні житловим будинком громадянкою ОСОБА_3 у старостату с. Чорногузи відсутні.

З довідок Вижницької міської ради від 09.10.2017 року та Чорногузівської сільської ради від 21.10.2014 року встановлено, що ОСОБА_4 станом на липень 2008 року був зареєстрований зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_9.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно до вимог ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об'єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці.

Відповідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно п. 9 зазначених вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Як встановлено судом , згідно із записами у погосподарських книгах житловий будинок по вулиці Підгірній № 25 у с. Чорногузи, Вижницького району, Чернівецької області, станом на 01 січня 1991 року відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір.

У відповіді Вижницької міської ради на запит адвоката ОСОБА_2 за №1161 від 24.10.2017 року Вижницька міська рада повідомляє, що станом на 15.04.1991 року господарство по вул. Підгірна, 25 в с. Чорногузи Вижницького району мало статус колгоспного двору , головою якого була ОСОБА_11, яка померла 30.03.1993 року, до даного господарства були зареєстровано та проживали ОСОБА_3, ОСОБА_4, який з 25.11.1990 року до 1992 року проходив строкову службу в армії. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на дане господарство не видавалось.

Житловий будинок, який розташований по вул..Грушевській,13 с.Чорногузи побудований взамін зруйнованим будинкам стихійним лихом 23-27 липня 2008 року .

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню, оскільки житловий будинок по вул. Підгірна,25 Вижницького району Чернівецької області , відносився до категорії колгоспного двору і ОСОБА_4, як член колгоспного двору мав право на частку у даному майні.

Крім того в своїх запереченнях на зустрічний позов позивач ОСОБА_3 Є,М. вказує, що ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом поза межами строку позовної давності.

Згідно положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору , що збереглося на 15 квітня 1991 року поширюється загальний трирічний строк позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, а саме відповіді Вижницька міської ради на запит адвоката ОСОБА_2 за №1161 , ОСОБА_4, дізнався , що житловий будинок, який розташований по вул. Підгірна ,25 набув статусу колгоспного двору, тільки в жовтні 2017 році тобто строк позовної давності слід відраховувати з цього часу. Таким чином суд вважає, що ОСОБА_4 не пропустив строк позовної давності при подачі позову до суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 виходячи та суперечливість доказам , які надані позивачем для підтвердження задоволення позову, а зустрічний позов ОСОБА_4 до Вижницької міської ради, ОСОБА_3 про визнання рішень за №19,46 виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради від 05.02.2009 року та 30.07.2010 року - незаконними та визнання права власності на 1/2 частку в житловому будинку ,- необхідно задовольнити.

Що стосується розподілу судових витрат , оскільки в позові ОСОБА_3 Є,М. відмовлено то судові витрати стягненню не підлягають, а відповідач (позивач за зустрічним позовом ) ОСОБА_4 не наполягає на їх повернення .

Керуючись ст.ст. 321, 328, ЦК України, 120, 123 ЦК України 1963 року ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 315, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 інтереси, якої представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки і піклування Вижницької РДА, про виселення із житлового будинку, який належить на праві приватної власності,- відмовити.

Визнати частково незаконним та скасувати рішення № 19 від 05 лютого 2009 року, виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області, «Про оформлення права власності» на підставі розпорядження Вижницької РДА від 10.12.2008 року за № 859, в частині - отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул.Грушевського,13, в с. Чорногузи, (мікрорайон «Діброва») Вижницького району, Чернівецької області.

Визнати незаконним та скасувати рішення № 46 від 30 липня 2010 року, виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області, «Про розгляд заяв громадян» на підставі якого видано рішення ОСОБА_3 виконавчого комітету сільської ради від 05.02.2009 року за № 19 «Про оформлення права власності», для отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул.Грушевського,13, в с. Чорногузи, (мікрорайон «Діброва») Вижницького району, Чернівецької області.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок виданого на підставі рішення № 19 виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради від 05 лютого 2009 року на ім»я ОСОБА_3, яке зареєстровано 15 грудня 2010 року у Вижницькому районному бюро технічної інвентаризації за реєстрованим номером - 32359718.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителем ІНФОРМАЦІЯ_10. Чернівецької області, право власності на 1/2 частки в майні бувшого колгоспного двору - в житловому будинку за адресою: вулиця Грушевського, будинок № 13 село Чорногузи, Вижницького району, Чернівецької області. Залишити у власності відповідачці за зустрічним позовом ОСОБА_3, 1/2 частку в майні бувшого колгоспного двору - в житловому будинку за адресою: вулиця Грушевського, будинок № 13 село Чорногузи, Вижницького району, Чернівецької області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вижницький районний суд до Апеляційного суду Чернівецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Ю. Кириляк