Справа №303/320/18
ряд. стат. звіту - 48
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Штець І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Гарапко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_5, місце проживання АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, місце проживання АДРЕСА_1 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мукачівська районна державна адміністрація в особі Органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої доньки, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов мотивований тим, що 16.10.1999 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був зареєстрований у Очеретуватській сільській раді Семенівського району Полтавської області, актовий запис №6, після чого остання змінила прізвище на ОСОБА_5. Шлюб бажає розірвати, оскільки приблизно шість років тому ОСОБА_2 почала зловживати спиртними напоями та вести аморальний спосіб життя, що призвело до того, що шлюбні відносини фактично припинилися, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву в якій просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір'ю ОСОБА_2.

Зустрічний позов мотивований тим, що відсутні виняткові обставини, за яких малолітня донька ОСОБА_7 могла би бути розлучена з матір'ю ОСОБА_2.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні первісний позов підтримала в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 первісний позов визнали та не заперечували щодо розірвання шлюбу, зустрічний позов підтримали повністю та просили його задоволити.

Представник третьої особи Гарапко І.С. не заперечила щодо задоволення первісного позову, задоволення зустрічного позову залишила на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого 16.10.1999 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був зареєстрований 16.10.1999 року у Очеретуватській сільській раді Семенівського району Полтавської області, актовий запис №6, після чого остання змінила прізвище на «ОСОБА_6».

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 25.12.2000 року батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 25.02.2002 року батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 12).

Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого 26.02.2009 року батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 13).

Із заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_8 вбачається, що після розірвання шлюбу між їх батьками вони бажають проживати разом із батьком.

У судовому засіданні встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, спільного господарства сторони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо один від одного, а тому шлюб існує тільки формально.

Правовідносини між сторонами регулюються Сімейним кодексом України.

У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому первісний позов підлягає до задоволення.

Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України мати й батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року №2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Згідно вимог ст.ст.7, 155 СК України дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки дитини проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У відповідності до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно статті 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю.

За змістом ч.ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Із Висновку Органу опіки та піклування Мукачівської РДА №02-26/629 від 24.07.2018 року вбачається, що на теперішній час малолітня ОСОБА_7 проживає з матір'ю ОСОБА_2, яка характеризується з негативної сторони. На постійній роботі не працює, зловживає алкогольного напоями, веде аморальний спосіб життя, залишає дитину без догляду, а також бувають випадки коли вона п'яною закриває двері і дитина ночує в чужих людей. У свою чергу, ОСОБА_5 характеризується позитивно, проживає разом з старшими дочками, які мають належні матеріально-побутові умови проживання і виходячи з наведеного орган опіки та піклування Мукачівської РДА вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_7 разом з батьком ОСОБА_5

Таким чином, сторонами справи, надано суду достатньо належних доказів, які доводять те, що позивач ОСОБА_5 характеризується з позитивної сторони, не зловживає спиртними або наркотичними засобами, не веде аморальний спосіб життя, має задовільні житлово-побутові умови, бере участь у вихованні дитини та бажає визначити місце проживання дитини за ним, а у свою чергу відповідач ОСОБА_2 характеризується виключно з негативної сторони.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись ст. 19, ч.2 ст.112, ст.ст. 141, 155, 160, 161 СК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76-83, 141, 200, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Первісний позов - задоволити.

Шлюб між подружжям ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрований 16.10.1999 року у Очеретуватській сільській раді Семенівського району Полтавської області, актовий запис №6 - розірвати.

Залишити на утриманні та вихованні неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_7 виданий 05.10.2000 року Семенівським РВ УМВС України в Полтавській області, місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_8 виданий 27.06.1996 року Семенівським РВ УМВС України в Полтавській області, місце проживання АДРЕСА_1 - 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) гривень 60 копійок сплаченого судового збору.

В задоволенні зустрічного позову представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мукачівська районна державна адміністрація в особі Органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_2 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір