АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 756/2876/18 Апеляційне провадження № 22-ц/796/5857/2018Головуючий у суді першої інстанції - Яценко Н.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_3,

представника ФГВФО СидоренкоЮ.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року про відмову в забезпеченні доказів за заявою ОСОБА_5, особа, яка може отримати статус учасника справи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк»,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24.05.2018 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення доказів (а.с. 57-60).

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на необґрунтованість та незаконність ухвали, просить її скасувати та ухвалити нову про задоволення заяви. Зазначає, що суд першої інстанції не сприяв в реалізації процесуального права на отримання доказів шляхом їх забезпечення, до подання позову.

Насамперед, слід зазначити, що Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з викладеним справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21.06.2018 відкрито апеляційне провадження та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 72-73).

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 05.07.2018 призначено справу до розгляду (а.с. 78).

17.07.2018 від ФГВФО надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскільки ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону.

В судовому засіданні представник заявниці підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник ФГВФО в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просив ухвалу суду залишити без змін, оскільки вона постановлена відповідно до вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника заявника та представника особи, яка може отримати статус учасника справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні заяви про витребування доказів суд першої інстанції виходив з відсутності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів.

Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, витратити свою доказову цінність тощо).

Судом встановлено, що відповідно до Постанови Правління НБУ від 19.03.2015 № 187 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20.03.2015 №64 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Тимошенка К.В. строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 17.03.2016 №356 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Міський комерційний

банк» на два роки до 19.03.2018 включно. Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Міський комерційний банк», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемка Р.А. на два роки до 19.03.2018 включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 22.02.2018 № 537 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» строком на один рік з 20.03.2018 до 19.03.2019 включно.

Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «Міський комерційний банк», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Оберемку Р.А. строком на один рік з 20.03.2018 до 19.03.2019 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1137 від 19.04.2018 про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Міський комерційний банк». Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ «Міський комерційний банк» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами СавельєвійАнні Миколаївні на строк з 20.04.2018 до 19.03.2019 включно.

Отже, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» строком на один рік до 19.03.2019 включно. Суд першої інстанції встановивши, що доводи заявника не дають підстав для висновку, що подання заявлених доказів в майбутньому стане неможливим (утрудненим) або є складнощі в їх одержанні, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у забезпеченні доказів.

При цьому, також слід зазначити що в суді апеляційної інстанції встановлено, що заявника визнано вкладником банку, включено до відповідної черги виплати вкладів, а також виплачено гарантовану суму вкладу.

З пояснень представника заявника з'ясовано, що заявник до ФГВФО з приводу надання документів про які йдеться в заяві жодного разу не звертався.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не сприяв в реалізації процесуального права заявника на отримання доказів шляхом їх забезпечення не знайшли свого підтвердження, оскільки судом першої інстанції правомірно встановлено відсутність належних процесуальних підстав для задоволення даної заяви.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року про відмову в забезпеченні доказів за заявою ОСОБА_5, особа, яка може отримати статус учасника справи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 08 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва