АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2751/17 Номер провадження 22-ц/786/1613/18Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Панченка О.О.,

суддів: Триголова В.М., Дорош А.І.

за участю секретаря: Діхтяр Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Центрального відділення ПАТ «МТБ Банк» у м. Полтаві на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Сьорі С.І., із складанням повного тексту ухвали 27.04.2018 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ПАТ «МарфінБанк», звернувся до суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27630, 61доларів США та понесених судових витрат.

В підготовчому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, заявлено клопотання про призначення по справі судової бухгалтерсько - економічної експертизи, для зясування наступних питань: чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_2, ОСОБА_3 ПАТ «МТБ Банк» умовам укладеного між сторонами кредитного договору №00013/RP від 24.06.2008 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором станом на день подання позову; який розмір становить сума щомісячного платежу, відповідно до умов кредитного договору №00013/RP від 24.06.2008 року; чи відображена у кредитному договорі №00013/RP від 24.06.2008 року обовязкова інформація щодо сукупної вартості кредиту, передбачена законодавством України та нормативними актами НБУ.

Ухвалою Крюківського районногосуду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2018 року призначено в справі судову бухгалтерську - економічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Гайдар Василю Миколайовичу.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_2, ОСОБА_3 перед ПАТ «МТБ Банк» умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору №00013/RP від 24.06.2008 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором станом на день подання позову.

2. Який розмір становить сума щомісячного платежу, відповідно до умов кредитного договору №00013/RP від 24.06.2008 року.

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків за ст. 385 КК України.

Зобов»язано Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, подати до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області виписки по рахунках обліку заборгованості по кредитному договору №00013/RP від 24.06.2008 року за період з 24.06.2008 року по 27.06.2017 року в розрізі обліку заборгованості по кредиту, простроченому кредиту, процентах, прострочених процентах, пені, в тому числі (але не виключно) по рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2, включно з періодами до/після переносу сальдо, якщо такі переноси були; платіжні документи (розрахункові, касові), підтверджуючі надання кредиту в сумі 40 000 доларів США та сплату коштів в погашення кредиту відповідно до кредитного договору №00013/RP від 24.06.2008 року за період з 24.06.2008 року по 27.06.2017 року; платіжні документи (розрахункові, касові) підтверджуючі фактичне надання кредиту в сумі 6 933 доларів США на сплату страхових платежів.

На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

В мотивувальній частині спірної ухвали суд вказав на необхідність застосування спеціальних знань для з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі ПАТ «МТБ БАНК», посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просить ухвалу районного суду скасувати та відмовити в задоволенні клопотання про призначення у справі судової бухгалтерсько - економічної експертизи.

В обґрунтування доводів апеляційної апелянт зазначив, що в ухвалі суду відсутнє обґрунтування необхідності призначення судової експертизи у справі. Також, при призначенні експертизи судом не ставилося питання щодо вибору експертної установи. Крім того, вважає, що суд неправомірно витребував документи у банка для проведення експертизи. На думку апелянта в даному випадку немає необхідності у спеціальних знаннях, оскільки розрахунок кредитного боргу, наведений Банком, є обґрунтованим. Обставини справи, які є спірними, мають бути встановлені судом в судовому засіданні шляхом дослідження доказів, а не шляхом призначення експертизи.

Процесуальним правом на подачу відзиву сторони не скористалися.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Постановляючи ухвалу про призначення у справі судово бухгалтерської -економічної експертизи суд першої інстанції виходив з того, що відповідач заперечує проти нарахованої позивачем суми заборгованості, а для визначення достовірності наданого банком розрахунку потрібні спеціальні знання, тому наявні підстави для призначення у даній справі судово бухгалтерської -економічної експертизи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та обґрунтованими.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» зазначено, що при вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися положеннями ЦПК України, Законом України від 25 лютого 1994 року за №4038-XII «Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5), та враховувати роз'яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року за №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року №15), з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб'єктивних прав.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «МТБ Банк» звернулось до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з вимогами про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 27630,61 доларів США.

Не погоджуючись із розміром заборгованості, представник відповідачів ОСОБА_4 подав письмове клопотання про призначення у справі судово-економічної та бухгалтерської експертизи з метою з'ясування дійсного розміру кредитної заборгованості.

Згідно ст. 76, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява №61679/00), від 1 червня 2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є однією із засобів з'ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури.

Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. Уразі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

З позовної заяви вбачається, що позивач зазначає про існування у відповідачів заборгованості за кредитним договором, та надає свій розрахунок заборгованості станом 27.06.2017 р., відповідно до якого розмір заборгованості складає 27630,61 доларів США за основним боргом та нарахованими відсотками та 21781,16 грн. за нарахованою пенею та штрафом, що складається з:заборгованості за кредитом - 26055,58 доларів США; заборгованості за відсотками - 1575,03 доларів США; заборгованість за пенею - 16736,57 грн; заборгованості за штрафом - 5044,59 грн.

В той же час, представник відповідачів у своїх запереченнях посилається на невірний розрахунок суми кредитної заборгованості, що має значення для вирішення спору.

Отже, оскільки розмір заборгованості за кредитним договором відноситься до предмета доказування у справі, то для встановлення розміру значеної заборгованості необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не ставилося питання, щодо вибору експертної установи, не спростовує вірних висновків місцевого суду, оскільки суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Крім того, витребувані судом банківські документи, щодо вказаного кредиту, необхідні для проведення судово бухгалтерської - економічної експертизи, що Законом не заборонено.

Суд першої інстанції з метою повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, належної перевірки доводів позивача та заперечень відповідачів щодо обґрунтованості розрахунку кредитної заборгованості, вірно прийшов до висновку, про призначення у справі судової бухгалтерсько - економічної експертизи.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду, викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала районного суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись: ст.ст. 367, п.1, ч. 1 ст. 374, ч. 1, п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального відділення ПАТ «МТБ Банк» у м. Полтаві -залишити без задоволення.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 07.08.2018 року

Головуючий суддя: О.О. Панченко

Судді: В.М. Триголов

А.І. Дорош