Справа № 191/3556/17
Провадження № 2/191/1565/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Матіяш С.К.

за участю секретаря - Лобода Т.О.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади м. Синельникове в особі органу місцевого самоврядування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

09.10.2017 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади м. Синельникове в особі органу місцевого самоврядування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із 3/10 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, що належала йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.02.1983 року нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори (реєстр №264) та зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації 08 квітня 1983 року в реєстрову книгу Д-7 стор. 173 за реєстровим номером 134. Інші 3/10 частки вказаного будинку належать матері позивача ОСОБА_4 на підставі рішення Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 1994 року про поділ спільного майна подружжя, що набрало чинності 29 вересня 1994 року, в натурі: кухня 1-1 пл. 9.6 кв.м, яку необхідно переобладнати у житлову кімнату , сіни а-1, площею 7.9 кв.м, ? частину огорожі та зобов'язано її закласти двірний отвір з 1-2 в 1-1. Цим рішенням суду спадкодавцю виділено в натурі з житлового будинку: кімнату 1-2, площею 12.1 кв.м, з господарських будівель та споруд: сарай Б-1, вбиральню №1, ? частину огорожі. Зобов'язано ОСОБА_4 прибудувати сіни з північної сторони будинку, влаштувати двірний отвір з 1-2 у прибудовані сіни, облаштувати опалювальний котел у прибудованих сінях. 2/5 частки вказаного житлового будинку належать ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14.01.1963 року Синельниківською держнотконторою, за реєстром №58. Згідно рішення виконкому Синельниківської міської ради народних депутатів №458 від 29.12.1993 року: у зв'язку з одержанням державної квартири ОСОБА_5, згасити правовстановлюючі документи на 2/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_2, договір купівлі-продажу від 14 січня 1963 року, реєстр №68. Рішенням виконкому Синельниківської міської ради народних депутатів №95 від 21.03.1994 року, дана згода на переобладнання житлового будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_4, на підставі експертизи бюро технічної інвентаризації від 14 березня 1994 року, за умовою добудови житлової площі до другої частини житлового будинку. Рішення виконкому Синельниківської міської ради про зміну часток житлового будинку відсутнє. В цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. АДРЕСА_1, розташовані на земельній ділянці, що перебуває у віданні Синельниківської міської ради Дніпропетровської області. Згідно технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовленого КП «Синельниківське МБТІ» 27 березня 2017 року та довідки №236 від 17.03.2017 року, в цілому домоволодіння складається: з житлового будинку А-1 та вбиральні №1, дійсною вартістю 56478 грн., а 3/10 його частки - відповідно складають 16943 грн. 40 коп. Після смерті батька, позивач є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом. Заповіт не складався. Нотаріус Першої Синельниківської державної нотаріальної контори відмовив 16.06.2017 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, вказавши, що спадкодавець не звернувся за перерахунком часток. В зв'язку із викладеним. позивач просить суд, визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на 3/10 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з кімнати 1-2, площею 12.1 кв.м. житлового будинку А-1, вбиральні №1, ? частини огорожі, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяви про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Синельниківської міської ради Дніпропетровської області Ковтун А.О. до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання позову.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її присутності не надала.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва серії НОМЕР_1, виданого 11 грудня 2015 року відділом державної актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Синельникове Дніпропетровської області ОСОБА_4 (а.с.5).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що 24.02.1983 року ОСОБА_4 придбав на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Синельниківської державної нотаріальної контори, 3/5 частини жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1, інвентаризовано Синельниківським міським бюро технічної інвентаризації 08 квітня 1983 року в реєстровій книзі Д-7, стор 173 за №134 (а.с. 7-10)

У зв'язку із тим, що вищевказана частина житлового будинку придбана ОСОБА_4 в період шлюбу із ОСОБА_4, рішенням Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 19 вересня 1994 року, яке набрало законної сили 29 вересня 1994 року, визнано:

-за ОСОБА_4 право власності на 3/10 частини жилого будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1, виділивши їй в натурі: кухню 1-1 пл. 9.6кв.м, переобладнавши її в житлову кімнату, сіни а1, ? частину паркану.

-ОСОБА_4 виділено в жилому будинку кімнату 1-2, площею 12.1 кв.м, вбиральню №1, ? частину паркану (а.с.11)

Відповідно до довідок, виданих КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 17.03..2017 року, 04.08.2018 року №914, зазначено, що згідно архівних даних КП «Синельниківське МБТІ» Дніпропетровської області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано: 3/10 частки за ОСОБА_7 на підставі рішення Синельниківського міського суду Дніпропетровської області від 19.09.1994 року, 3/10 частки за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром №264 від 24.02.1983 року, на 2/5 частки право власності на житловий будинок погашено, згідно рішення виконкому Синельниківської міської ради від 29.12.1993 року №458. В матеріалах архівної справи є рішення виконкому Синельниківської міської ради від 21.03.1994 року, надане ОСОБА_4 на переобладнання житлового будинку. Рішення виконкому Синельниківської міської ради щодо зміни часток житлового будинку відсутнє. На даний час в матеріалах архівної справи зареєстровано право власності на 3/10 частки за ОСОБА_7, та на 3/10 частки за ОСОБА_4. На даний час перерахунок ідеальних часток неможливо виконати, тому що ОСОБА_4 помер. Зміна назви вулиці з «Жлоби» на «Ярова» відбулася на підставі розпорядження Синельниківського міського голови №31-р від 16.02.2016 року.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається із наданої суду копії спадкової справи №297/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (а.с. 30-35), із заявою про прийняття спадщини звернулися 09 грудня 2015 року ОСОБА_3, а також 11 березня 2016 року ОСОБА_1, який є сином спадкодавця, що вбачається із наданого суду копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, після смерті 05.10.2015 року ОСОБА_4, спадкоємцями першої черги за законом є його син ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Однак, постановою державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 16.06.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлому 05.10.2015 року ОСОБА_4, у зв'язку тим, що останній за життя не звернувся за перерахунком часток після погашення належної частки співвласника ОСОБА_5, згідно рішення Синельниківської міської ради від 29.12.1993 року (а.с. 15).

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що спадкове майно ОСОБА_4, а саме: 3/10 частки житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_3, належить спадкодавцю ОСОБА_4 на відповідній правовій підставі, про що суду надано належні докази, тому позовні вимоги спадкоємця-позивача першої черги в порядку спадкування за законом ОСОБА_1 підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», ст. ст. 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ст. 1261, ч. 5 т. 1268, ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, -

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на3/10 частки житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які складаються з: кімнати 1-2, площею 12.1 кв.м. житлового будинку А-1; вбиральні №1; 1/ 2 частини огорожі, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: С. К. Матіяш