Справа № 363/1983/18 Головуючий у І інстанції Рудюк О. Д.
Провадження № 22-ц/780/3358/18 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 58 09.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії судів судової палати у цивільних справах: судді - доповідача Верланова С.М., суддів Голуб С.А., Гуля В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 червня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області Хмелєвої М.В. про нарахування суми заборгованості за аліментами, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області, Куколевська Жанна Дмитрівна,

В С Т А Н О В И В :

29 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області (далі - ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області) Хмелєвої М.В. про нарахування суми заборгованості за аліментами. Заявник просив витребувати матеріали виконавчого провадження у відділі ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області, звільнити його від сплати нарахованої заборгованості за аліментами за час його хвороби з 01 серпня 2011 року по 30 серпня 2011 року та перерахувати заборгованість по сплаті аліментів з урахуванням його доходу.

Також заявник подав до суду заяву про поновлення строку на подання скарги на дії старшого державного виконавця ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області Хмелєвої М.В. про нарахування суми заборгованості за аліментами.

Заява ОСОБА_2 мотивована тим, що 09 лютого 2018 року він отримав документ державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської від 12 січня 2018 року про те, що йому нараховано заборгованість за аліментами на неповнолітню ОСОБА_5 у розмірі 22 344 грн. 98 коп., а також заборгованість за аліментами на неповнолітнього ОСОБА_6 у розмірі 61 184 грн. 98 коп. Зазначав, що він відразу звернувся за правовою допомогою та в подальшому 20 березня 2018 року подав до суду позовну заяву про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів та розстрочення заборгованості за аліментами. Однак ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26 березня 2018 року позовну заяву йому було повернуто з тих підстав, що вона подана з порушенням норм процесуального права. Заявник вказував, що з метою отримання належних доказів на підтвердження фактів щодо оскарження дій державного виконавця про нарахування заборгованості за аліментами він звернувся до Пенсійного фонду України, лікарні, в якій він проходив лікування та до відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області. Проте належним чином завірених документів з відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області він не отримав, а тому 29 травня 2018 року звернувся до суду з даною скаргою, що, на думку заявника, свідчить про те, що він з поважних причин пропустив встановлений ст. 449 ЦПК України строк для звернення до суду зі скаргою.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04 червня 2018 року відмовлено у поновленні пропущеного строку на подання скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області Хмелєвої М.В. про нарахування суми заборгованості за аліментами, заінтересовані особи: відділ ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області, Куколевська Ж.Д. Скаргу повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою поновити йому строк на подання скарги на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області Хмелєвої М.В. про нарахування суми заборгованості за аліментами, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заявник 20 березня 2018 року звернувся до суду з позовом до Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київської області про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів та розстрочення заборгованості за аліментами. Однак ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26 березня 2018 року позовну заяву йому було повернуто з тих підстав, що вона подана з порушенням норм процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що після цього з метою отримання належних доказів на підтвердження фактів, викладених у скарзі, він звернувся до Пенсійного фонду України, лікарні, в якій він проходив лікування та до відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області, на що було витрачено багато часу. Оскільки належним чином завірених документів з відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області він не отримав, тому лише 29 травня 2018 року він звернувся до суду з даною скаргою, що, на думку заявника, свідчить про поважність причин пропуску строку для звернення до суду зі скаргою.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак суд першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, належним чином обставин справи не з`ясував.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 лютого 2018 року ОСОБА_2 дізнався про те, що йому нараховано заборгованість за аліментами на неповнолітню ОСОБА_5 у розмірі 22 344 грн. 98 коп., а також заборгованість за аліментами на неповнолітнього ОСОБА_6 у розмірі 61 184 грн. 98 коп.

15 лютого 2018 року державним виконавцем ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області Хмелєвою М.В. винесено постанови про встановлення тимчасових обмежень щодо боржника до повної сплати заборгованості за аліментами.

28 лютого 2018 року ОСОБА_2 отримав довідки - розрахунки заборгованості по аліментам за період з 31 березня 2008 року по 28 лютого 2018 року.

Відмовляючи заявнику у поновленні строку на подання скарги на дії старшого державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що заявником необґрунтовано та не надано доказів поважності пропуску строку на подання скарги, а також причини його пропуску.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку на подання скарги на дії старшого державного виконавця про нарахування суми заборгованості за аліментами, ОСОБА_2 зазначав, що він звернувся за правовою допомогою та 20 березня 2018 року подав до суду позовну заяву до Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київської області про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів та розстрочення заборгованості за аліментами. Однак ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26 березня 2018 року позовну заяву йому було повернуто з тих підстав, що вона подана з порушенням норм процесуального права. З метою отримання належних доказів на підтвердження фактів щодо оскарження дій державного виконавця про нарахування заборгованості за аліментами він звернувся до Пенсійного фонду України, лікарні, в якій він проходив лікування та до відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області. Проте належним чином завірених документів з відділу ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області він не отримав.

На підтвердження наведених обставин заявник надав суду копію ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 26 березня 2018 року, якою позовну заяву ОСОБА_2 до Вишгородського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київської області, третя особа: Куколевська Ж.Д., про перерахунок заборгованості по сплаті аліментів та розстрочення заборгованості за аліментами - повернуто позивачу (а.с.78), заяву ОСОБА_2 від 06 квітня 2018 року на адресу ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області про витребування належно завірених копій матеріалів виконавчого провадження для подання до суду (а.с.49).

Доказів про направлення ОСОБА_2 документів від ДВС Вишгородського районного управління юстиції Київської області матеріали справи не містять.

Тобто, заявник вчиняв дії, спрямовані на реалізацію свого права на судовий захист.

Згідно з положеннями ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася ) або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Вказана норма закону кореспондується з ч.1 ст.127 ЦПК України, відповідно до якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином всіх обставин справи не з`ясував, причини пропуску встановленого законом строку для оскарження дій державного виконавця належним чином не з`ясував та не перевірив, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про відмову заявнику у поновленні строку та повернення йому скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу суду не можна визнати законною і обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04 червня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2018 року.

Головуючий С.М.Верланов

Судді: С.А.Голуб

В.В.Гуль