Справа № 127/8063/18
Провадження № 22-ц/772/1713/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 рокуСправа № 127/8063/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів: Берегового О.Ю., Панасюка О.С.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 13 червня 2018 року зі складанням його повного тексту 25 червня 2018 року під головуванням судді цього суду Федчишена С.А.,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи його тим, що з 09.11.2002 року по 30.04.2009 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 За час спільного проживання та шлюбу у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.03.2008 року з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

З 06.06.2009 року по 29.03.2018 року позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 За час спільного проживання та шлюбу у них народилась донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Згідно судового наказу від 14.03.2018 року, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_7 в розмірі ? від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

З моменту винесення Замостянським районним судом м. Вінниці рішення від 24.03.2008 року про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6, в позивача змінився сімейний стан - народилася ще одна дитина -ОСОБА_7 В 2018 році позивач став себе погано почувати, пройшов обстеження у Вінницькій обласній лікарні ім. М.І. Пирогова, за насідками якого у нього було діагностовано ряд захворювань, його було госпіталізовано до названої лікарні, де він проходив стаціонарне лікування з 16.02.2018 року по 26.02.2018 року, на що було витрачено значну суму коштів. В сторону погіршення змінився матеріальний стан позивача. Адже, якщо станом на 2007 - 2017 роки в нього здійснювалися відрахування із заробітної плати в сумі 25% від усіх видів доходів, і йому залишалося на прожиття - 75% доходів, то станом на момент звернення до суду з даним позовом вираховуються аліменти в сумі 50% всіх видів доходів і в його розпорядженні залишається лише 50% від доходів. При цьому, з цих 50% доходів позивач витрачає близько 2000,00 грн. на оренду житла в м. Вінниці, а майже всю іншу частину заробітної плати, яка залишається - на придбання лікарських засобів. Крім того, якщо раніше він мав на праві власності хоч якесь майно (легковий автомобіль), то станом на момент звернення з даним позовом до суду в позивача відсутнє на праві власності будь-яке рухоме та нерухоме майно. На сьогоднішній день позивач працює в Департаменті соціальної політики Вінницької міської ради, і основним і єдиним джерелом його доходів є заробітна плата. На утриманні позивача знаходяться батьки - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є людьми похилого віку, пенсіонерами та потребують постійної допомоги. Крім того, з 2017 року по даний час батько позивача - ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку в лікаря-онколога районної поліклініки Новоушицької ЦРЛ та постійно лікується в ХООД.

Пославшись на вказані обставини ОСОБА_3 просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на підставі вказаних судових рішень з 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно на кожну дитину до 1/6 частки від усіх доходів та припинити стягнення з нього аліментів згідно з цими судовими рішеннями, відізвавши відповідні виконавчий лист та судовий наказ.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким пред'явлений ним позов задовольнити.

Відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу, у яких просять залишити її без задоволення, пославшись на її безпідставність.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Указу Президента України № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Вінницької області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Вінницького апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у м. Вінниці.

Колегія суддів відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що з 09 листопада 2002 року по 30 квітня 2009 року ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 за час спільного проживання та шлюбу у них народився син ОСОБА_6 (а. с. 12).

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 24 березня 2008 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6, в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31 січня 2008 року (а. с.14).

З 06 червня 2009 року по 29 березня 2018 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 за час спільного проживання та шлюбу у них народилася донька ОСОБА_7 (а. с. 13).

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2018 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1 / 4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 березня 2018 року до досягнення ОСОБА_7 повноліття (а.с.15).

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що всі її доводи фактично зводяться до обґрунтувань зміни сімейного та майнового стану позивача, а також стану його здоров'я в сторону погіршення, що відповідно до положень ст. 192 СК України може бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом про зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що для підтвердження погіршення здоров'я позивачем надано такі документи:

висновок ультразвукового обстеження серця від 20 лютого 2018 року, згідно з яким УЗ-ознаки помірної гіпертрофії лівого шлуночка. Пат потоків не виявлено. Скоротлива здатність міокарду збережена (а.с.16);

висновок ультразвукового дослідження органів черевної порожнини від 14 лютого 2018 року, згідно з яким ехо-ознаки гепатомегалії, портальної гіпертензії, дифузних змін в паренхімі підшлункової залози, збільшення голівки підшлункової залози, деформації жовчного міхура, кісти та конкременту лівої нирки (а.с.17);

виписку із медичної картки амбулаторного хворого, згідно з якою призначено лікувальні і трудові рекомендації: «Д» нагляд за місцем проживання, дотримання дієтичних рекомендацій, продовжити прийом препаратів, біциклол 1т 3р/д 3 міс., урсоност 300 мг 1к 3 р/д ч/з 1 год. Після їжі 3 міс., контролок 40 мг 1т за 30 хв до сніданку 1 міс., ерміталь 10 тис. 1к 3 р/д п/їжі 1 міс., коріол 3,125 мг 1т 2 р/д під контролем АТ ЧП, динаміка печінкових проб ч/з 1 міс., ерадикація Нр після нормалізації печінкових проб, в плановому порядку ANA, SMA, анти - LKM-1, анти SLA/LP, AMA, СКТ ОЧП та за очеревинного прострору з в/в контрастуванням, повторний огляд гастроентеролога через 1 місяць для корекції лікування (а. с.18-19).

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що лікарем-кардіологом надані ОСОБА_3 рекомендації щодо лікування, а саме: дієта з обмеженням КаСІ, тваринних жирів, нормалізація маси тіла, та прийом лікувального препарату «Коріол». Водночас, квитанцій про придбання цього препарату одноразово чи на постійній основі позивач не додав.

Крім того, у лікувальних рекомендаціях прописано курс прийому препаратів терміном від 1-го до 3-ьох місяців з моменту виписки зі стаціонарного лікування, а саме: з 26 лютого 2018 року до 26 травня 2018 року, отже медикаментозне лікування дороговартісними препаратами має тимчасовий характер.

Згідно лікувальних рекомендацій виписки із медичної карти амбулаторного хворого, ОСОБА_3 необхідно пройти повторно, через місяць після госпіталізації, огляд гастроентеролога для корекції лікування. Виписку або консультаційний висновок з повторного огляду до матеріалів справи позивачем не надано.

З урахуванням аналізу вказаних доказів, наданих позивачем для підтвердження погіршення стану його здоров'я та, як наслідок, погіршення матеріального стану, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що погіршення стану здоров'я ОСОБА_3 та понесені у зв'язку з цим витрати на лікування носили тимчасовий характер.

Доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні позивача перебувають батьки похилого віку, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до довідки Центральної районної лікарні Новоушицької районної ради Хмельницької області № 45 від 06 березня 2018 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно знаходиться на «Д» обліку з 2017 року по даний час в лікаря онколога районної поліклініки Новоушицької ЦРЛ та постійно за даний період лікується в ХООД (а. с.20).

Згідно з довідкою Новоушицької селищної ради № 202 від 27 лютого 2018 року батьки ОСОБА_3 люди похилого віку, пенсіонери, тому потребують його постійної допомоги (а. с. 24).

Аналіз змісту цих довідок дає підстави вважати, що вони не підтверджують факту перебування батьків позивача на його утриманні, а лише визначають стан здоров'я його батька та що його батьки є людьми похилого віку, пенсіонерами.

Зі змісту договору оренди житла від 31 травня 2018 року(а.с. 106), укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_3, вбачається, що термін оренди житла визначено з 01 червня 2018 року по 30 червня 2018 року та становить один місяць, а тому витрати позивача на оренду квартири були тимчасовими та не погіршили його матеріального становища, що не є підставою для зменшення розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України. Будь-яких інших доказів на підтвердження тієї обставини, що позивач витрачає близько 2000,00 грн. на оренду житла в м. Вінниці він не надав.

Оцінивши доводи апеляційної скарги щодо зміни майнового стану ОСОБА_3 з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 у зв'язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_3 доньки ОСОБА_7, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно з рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 24 березня 2008 року та наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2018 року відрахування аліментів із заробітної плати ОСОБА_3 становлять у загальному 50 відсотків, отже не перевищують граничного розміру усіх відрахувань з його доходів.

Разом з тим, суд враховує, що у відповідності до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч. 1 ст. 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у 2011 році доньці позивача - ОСОБА_7 встановлено діагноз «Дисплазія кульчових суглобів», у 2012 році - «Плоско вальгусна деформація стоп» та виписані рекомендації щодо лікування, а саме: курсами відвідувати Липовецьку обласну лікарню відновного лікування дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи, порушенням психіки і опорно-рухового апарату з метою отримання санаторно-курортного лікування доньки, відвідувати сеанси масажів та заняття ЛФК, забезпечувати дитину необхідним ортопедичним взуттям. Встановлений у 2012 році діагноз не змінний і по сьогоднішній день, що підтверджується випискою із медичної карти ОСОБА_7 від 10 травня 2018 року.

Крім того, згідно з консультаційними висновками спеціаліста від 24 липня 2015 року та 11 травня 2017 року сину позивача - ОСОБА_6 встановлено діагноз: ліво грудо поперековий сколіоз І ст., лікоподібна деформація грудної клітини. Рекомендовано масажі, плавання, відвідування ЛФК.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при зменшенні розміру аліментів суттєво погіршиться становище дітей, а також, що позивачем не доведено погіршення його матеріального становища та стану здоров'я, а розмір встановлених аліментів відповідає розміру, визначеному положеннями СК України, тому позов задоволенню не підлягає.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 червня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : О.Ю. Береговий

О.С. Панасюк