Справа № 136/998/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в подружжя народилась дитина - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1). Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач працює за кордоном, у зв'язку з чим отримує дохід, що дозволяє йому сплачувати аліменти на дитину. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач відзив до суду не подав.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 (а.с. 5), батьками якої є сторони спору. Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України).

Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, у неї виникло право на отримання аліментів від батька дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України.

Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини.

Враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей покладається на обох батьків, в тому числі і на позивача, беручи до уваги встановлені судом обставини, а також те, що з 1 липня 2018 року прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років в розрахунку на місяць, згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" становить 1 559 грн., суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини в сумі 1 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 24.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме обов'язку батька на надання утримання дитині відповідно до її віку, при цьому матір дитини також зобов'язана надавати їй утримання, що дозволить створити умови життя необхідні для розвитку дитини. В решті позову слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки позивач не довела, що потреби дитини віком до шести років вимагають надання їй утримання в розмірі, який позивач вказала в позові.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 180-184, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) аліменти на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) на утримання дитини - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) в твердій грошовій сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 24.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник