АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року

м.Харків

справа № 639/3166/18

провадження № 22-ц/790/4360/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого : Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю: секретаря - Семикрас О.В.

учасників справи -

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року, постановлену суддею - Труханович В.В. в залі суду в м.Харкові,-

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Харківської районної державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 21 червня 2018 року у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області - відмовлено. Роз'яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Харківського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилалась на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі. Вказує, що предметом розгляду даної позовної заяви є визнання нечинним рішення, а саме розпорядження яке стосується нерухомого майна - будинку № 31 по вул. Виноградній в смт. Бабаї Харківського району - тобто це спір з приводу прийняття суб'єктом владних повноважень розпорядження, яке стосується набуття фізичною особою права користування на нерухоме майно. Отже, вимоги які заявлені в позовній заяві, мають приватноправовий характер - тобто відповідний державний орган не виступає в цих відносинах як суб'єкт владних повноважень. Також зазначає, що вирішення питання щодо скасування дій, вчинених відповідачем у даній справі, не відповідають завданням адміністративного судочинства, оскільки при розгляді справи обов'язково виникне питання щодо права володіння житловою будівлею, тобто спір про право.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримував апеляційну скаргу.

Представник Харківської районної державної адміністрації та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 41-42).

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 оскаржує процедуру складання акту державної приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкту в експлуатацію, а саме, будинку за адресою АДРЕСА_1, який був затверджений розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 288 від 21 січня 2008 року, тобто позивач фактично звертається до суду з вимогами у зв'язку з діяльністю відповідача як суб'єкта владних повноважень, тому даний спір відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 ч.1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам цивільно - процесуального закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами, що ОСОБА_1 звернулася з позовом до Харківської районної державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області (а.с. 6-12).

Позивач просила суд визнати нечинним та скасувати з дня підписання розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 288 від 21 січня 2008 року, яким було затверджено акт державної приймальної комісії прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію, а саме, будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 посилаючись на те, що акт було затверджено протизаконно, так як в 2008 році, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків здійснювалося на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації відповідно до акту «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних і садових будинків у Харківській області», яким було затверджене головою обласної державної адміністрації на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

У зв'язку з відмовою у відкритті провадження у цивільній справі судом першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною завою про визнання нечинним та скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження повернуто позивачу (а.с. 25-28).

Отже, предметом розгляду даної позовної заяви є визнання нечинним рішення, а саме розпорядження, яке стосується нерухомого майна - будинку № АДРЕСА_1 тобто це спір з приводу прийняття суб'єктом владних повноважень розпорядження про набуття фізичною особою права користування на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Частиною 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на те, що спірні правовідносини мають майновий характер та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядження третіми особами власним майном, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі № 21-41а16 та від 11 квітня 2017 року у справі № 808/2298/15.

Згідно з ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо відмови у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим на підставі пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 379, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст.384, ст. 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2018 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

О.В. Маміна