Справа № 653/773/18
Провадження № 2/653/714/18
РІШЕННЯ

іменем України

"20" липня 2018 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Венглєвської Н.Б.,

секретаря - Копєйко Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеськ справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 8421 гривень 12 копійок на її корить в рахунок відшкодування витрат на комунальні платежі та утримання комунікацій і трансформаторної підстанції, понесених нею у період з квітня-місяця 2017 року по січень-місяць 2018 року. Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок.

В поданому позові позивачка ОСОБА_2 свої вимоги обґрунтовує тим, що Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 05.10.2015 року у справі №653/310/14-ц про розподіл майна між подружжям, серед іншого, суд вирішив всі комунікації залишити в спільному користуванні та електротрансформаторну залишити в спільному користуванні. Зазначене рішення суду набрало законної сили. Згідно цього рішення вона і відповідач мають спільно нести відповідальність та витрати по утриманню та користуванню всіма комунікаціями, електротрансформаторною, в тому числі - за спожиті комунальні послуги. Але позивач від дня набрання законної сили судовим рішенням і до даного часу несе всі витрати одноособово: витрати по використанню електротрансформаторної, електро-, газо, постачанню, утриманню прибуткової території, тобто, по всіх комунікаціях і всіх комунальних платежах сплачує самостійно. Між позивачем і Генічеським РЕЗ і ЕМ Херсонобленерго укладено два договори про надання послуг, як фізичній особі і як фізичній особі-підприємцю, та відкрито на її ім»я відповідно два особових рахунки №127381 і №4473, ще до розірвання шлюбу між сторонами і розподілу майна. Постачання електроенергії до належного сторонам нерухомого майна здійснюється через електротрансформаторну, яка залишається у спільному користуванні сторін відповідно до рішення Генічеського райсуду від 05.10.2015 року. Відповідач ОСОБА_3 на всі її звернення щодо поділу порівну витрат по газо-, електро- постачанню не реагує. Лише на виконання рішення апеляційного суду Херсонської області від 30.11.2017 року у справі №653/1005/17 за період з 24.12.2015 року по 01.01.2017 рік компенсував витрати на сплату комунальних послуг. Разом з тим, відповідач на її звернення щодо сплати комунальних платежів за наступний період з 04.01.2017 рік по 01.01.2018 рік не реагує, відповіді на лист від 12.03.2018 рік не надав. Згідно вищевказаного судового рішення від 05.10.2015 рік у власності відповідача є нерухоме майно за адресою - АДРЕСА_1: другий рівень надбудови - Літера «В», який складається з приміщень: 1-7 житлова кімната площею 26 м2; 1-8 санвузол площею 5,9 м2; 1-9 гардеробна площею 9,6 м2; 1-10 житлова кімната площею 32,3 м2; будівлі - літера «А» кафе-пивбар 42 м2; літера «Д» дворова вбиральня 1,5 м2; літера «Б» літня площадка з навісом площею 400 м2; літера «В» магазин з житловою настройкою та підвалом, в тому числі частина підвалу 38,5 м2; другий рівень настройки 73,8 м2; літера «Г» ларьок 14,67 м2; літера «Е» склад 16,7 м2, що становить 39/100 частку в майні, яке до 05.10.2015 року перебувало у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_3. Тобто, рішення Генічеського районного суду від 05.10.2015 року здійснено реальний поділ майна, що була спільною власністю подружжя ОСОБА_3, і виділено у її власність: магазин з ? частиною підвалу та приміщеннями першого рівня надбудови у нерухомому майні, що розташоване у с. Щасливцеве, Генічеського району по вул.. Морська, 149, що відповідно складає 61/100 частку в майні. У підвальному приміщенні нерухомого майна, яке поділене між сторонами порівну, розміжений газовий котел, від якого здійснюється постачання теплової енергії по замкнутому контуру до першого (позивача) та другого (відповідача) жилих надбудов. А відтак, в силу закону тягар утримання цього майна не тільки на ній, а й у відповідній пропорції на відповідачі. За період з травня-місяця 2017 року по 01.01.2018 рік вона понесла витрат на електропостачання (втрати холостого ходу трансформатора) всього на суму 3652 гривні 62 копійки, що підтверджується квитанціями Генічеського РЕЗ і ЕМ про оплату за електропостачання та інформацією Генічеського РЕЗ і ЕМ від 21.02.2018 року №45108-009586. За період квітня-місяця 2017 року по 01.01.2018 року вона понесла витрат на газопостачання всього на суму 17940 гривень по квитанціях ПАТ «Херсонгаз». Загальна сума витрат понесених нею на газопостачання та утримання трансформаторної підстанції і електромережі (витрат холостого ходу трансформатора) сукупно становить 21592 гривень 62 копійки, частку 39/100 якої в розмірі 8421 гривні 12 копійок має сплачувати відповідач. Оскільки після розірвання шлюбу та поділу майна подружжя вона сплачувала комунальні платежі по договорах, які були укладені під час шлюбу в інтересах сім» ї, а відповідач не уклав окремо договорів на комунальні платежі, то останній зобов'язаний нести частку 39/100 у її витратах. А відтак, відповідач має відшкодувати позивачу 8421 гривню 12 копійок зазначених витрат по газо-, та електро- постачанню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги збільшили, оскільки станом на 01.05.2018 року закінчився опалюваний сезон, відповідно до дня постановлення рішення сума комунальних платежів збільшилась за січень, лютий, березень та квітень місяці 2018 року на 10000 гривень, відповідно частка, яка підлягає відшкодуванню з відповідача становить 39% в сумі 3900 гривень, тому просили стягнути з ОСОБА_3 на її користь 12321,12 гривень, які повністю підтримали, та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, пояснивши, що дійсно рішенням суду між ними поділено спільне майно подружжя, в тому числі житловий будинок, з якого перший поверх виділено у власність позивачу, другий поверх йому, комунікації залишилися в загальному користуванні. Але, з листопада 2015 року в даному житловому будинку він не проживає, своєї часткою не користується, відповідно і комунальними послугами не користується. За користування іншим майном в літній період він сплачує половину комунальних послуг за постачання електроенергії по іншому лічильнику, це стосується і водопостачання, вигрібної ями та ін.. Позивач же проживає в житловому будинку постійно, користуючись комунальними послугами для власних потреб, які він не зобов'язаний оплачувати. Зробити окреме опалення та електроживлення він не в змозі, оскільки це дорого, оплатити в рівних часках переобладнання позивач відмовляється, тому це і не зроблено. Витрати на обслуговування прибудинкової території позивач робить за своєю ініціативою, дана земельна ділянка не перебуває у власності ні у неї, ні у нього, тобто не є спільною власністю, а є власністю сільської ради. Тому, враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази надані сторонами, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до приписів ст.360 ЦК України співвласник відносно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на утримання та збереження спільного майна у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями повязаними із спільним майном.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, рішенням Генічеського районного суду від 05 жовтня 2015 року здійснено реальний поділ майна, що було спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та виділено у власність ОСОБА_2: магазин з 1/2 частиною підвалу та приміщеннями першого рівня надбудови у нерухомому майні, що розташоване у АДРЕСА_1 і складає 61/100 частку у майні.

ОСОБА_3 виділено у власність: магазин з жилою надбудовою другого рівня площею 73.8 м2; 1/2 частину підвалу; кафе-пивбар літра «А»; літню площадку з навісом площею 400 м2 літера «Б»; ларьок літера «Г» площею 14,67 м2 , склад літера «Е» площею 16,7 м2; що становить 39/100 часток у майні.

Вказаним рішенням суд залишив всі комунікації та електротрансформатурну у спільному користуванні сторін, зобовязав їх провести демонтаж внутрішніх деревяних сходів та закрити отвір між першим та другим рівнями надбудови, а ОСОБА_3 зобовязано облаштувати інший вхід до належної йому частини приміщень.

Судом встановлено і сторони не заперечують, що переобладнання житла на дві самостійні квартири вони не провели.

Сторони у справі пояснили, що у підвальному приміщенні належної їм будівлі розміщений газовий котел, від якого здійснюється постачання теплової енергії до першого (позивача) та другого (відповідача) жилих надбудов.

ОСОБА_3, незважаючи на те, що не проживає у вказаній будівлі не встановив окремого від позивачки індивідуального опалення належної йому частини жилої надбудови другого рівня, не відокремив її у самостійний обєкт, обладнаний комунікаціями, та врешті, навіть не поставив «заглушок» у системі опалення до належного йому другого поверху жилої надбудови. Тому, суд вважає, що він повинен нести витрати по газопостачанню житлової будівлі пропорційно його частці у майні 39/100.

Судом також встановлено і сторонами не заперечується, що між позивачкою і Генічеським РЕЗ і ЕМ укладено два договори про надання послуг, як фізичній особі і як фізичній особі підприємцю та відкрито на її ім» я відповідно два особових рахунки №127381 і №4473. Позивачці належить магазин, відповідачу кафе-пивбар, літня площадка з навісом, ларьок, які ними використовуються за призначенням. Відповідач компенсував позивачці витрати по оплаті електроенергії, що постачалася до належних йому нежитлових обєктів.

Судом встановлено, що постачання електроенергії до належного сторонам нерухомого майна здійснюється через електротрансформаторну, яка залишилася у спільному користуванні ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відповідно до рішення Генічеського районного суду від 05 жовтня 2015 року.

За період з травня-місяця 2017 року по 01.01.2018 рік позивач ОСОБА_2 понесла витрат на електропостачання (втрати холостого ходу трансформатора) всього на суму 3652 гривні 62 копійки, що підтверджується квитанціями Генічеського РЕЗ і ЕМ про оплату за електропостачання та інформацією Генічеського РЕЗ і ЕМ від 21.02.2018 року №45108-009586.

За період квітня-місяця 2017 року по 01.01.2018 року позивач ОСОБА_2 понесла витрат на газопостачання всього на суму 17940 гривень по квитанціях ПАТ «Херсонгаз», що підтверджено відповідними копіями квитанцій про оплату послуг. Загальна сума витрат понесених ОСОБА_2 на газопостачання та утримання трансформаторної підстанції і електромережі (витрат холостого ходу трансформатора) сукупно становить 21592 гривень 62 копійки, частку 39/100 якої в розмірі 8421 гривні 12 копійок має сплачувати відповідач ОСОБА_3. Станом на 01.05.2018 року сума комунальних платежів збільшилась за січень, лютий, березень та квітень місяці 2018 рроку на 10000 гривень. Відповідно частка , яка підлягає відшкодуванню з відповідача становить 39% в сумі 3900 гривень, а всього становить 12321 гривень 12 копійок.

Оскільки після розірвання шлюбу та поділу майна подружжя ОСОБА_2 сплачувала комунальні платежі по договорах, які були укладені під час шлюбу, а відповідач ОСОБА_3 не уклав окремо договорів на комунальні платежі, тому, суд вважає, що останній зобов'язаний нести частку 39/100 у витратах позивачки ОСОБА_2. А тому, відповідач ОСОБА_2 має відшкодувати позивачу ОСОБА_2 12321 гривень 12 копійок витрат по газо-, та електро- постачанню.

З огляду на вищевикладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивачки та такими що підлягають задоволенню вимоги позивача ОСОБА_2 щодо витрат по газо-, та електро- постачанню у розмірі належної відповідачу частки 39/100 у витратах ОСОБА_2 у розмірі 12321 гривень12 копійок, а також понесених нею судових витрат у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 322, 360 ЦК України, ст. 20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 у рахунок компенсації частки у витратах по сплаті комунальних послуг на утримання майна 12321 гривня 12 копійок та судові витрати в сумі 704 гривні 80 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Суддя: Н.Б. Венглєвська