441/622/18 2/441/446/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2018р. Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Перетятько О.В.

з участю секретаря Сорока М.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и в :

Позивач (ОСОБА_2) ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

Позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем у розірваному шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СГ №054935. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 11 травня 2006 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь, щомісячно, аліменти на утримання сина ОСОБА_4., 01.03.2005р.н., у розмірі 150 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач проживає окремо, не цікавиться життям дитини, не бере участі у її вихованні, не сплачує аліменти з 2017р. З часу визначення за рішенням суду (2006р.) суттєво збільшилися витрати на утримання дитини, а відповідно погіршився матеріальний стан одержувача аліментів. Їй одній без допомоги відповідача, забезпечувати дитину матеріально важко, оскільки коштів на повноцінне матеріальне забезпечення сина є недостатньо. Дитина потребує вітамінного харчування, одягу, взуття, дитина навчається у школі.

Вказала, що з часу призначення аліментів, змінився прожитковий мінімум на дитину до 18 років.

Вважає, що матеріальний стан відповідача суттєво покращився, оскільки він підробляє на будівництві, а тому, має можливість забезпечувати усім необхідним рідну дитину, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_4, у розмірі 1200грн. на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду.

В підготовчем судове засідання позивачка не явилася, в телефонному режимі повідомила, що не може зявитися у суд, просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала.

Відповідач у підготовче судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.45), позов визнав частково, згідний сплачувати 1000 грн. на утримання сина, надав відзив на позов (а.с. 27).

Оглянувши заяви позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Ст. 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 травня 2006 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивачки, щомісячно, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 01.03.2005р.н., у розмірі 150 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

Згідно долучених до матеріалів справи свідоцтва про народження серії 1-СГ №398908 (а.с.6), довідки Великолюбінської селищної ради №112 від 19.03.2018р., довідки про доходи №71 від 20.03.2018р. (а.с.7,9), вбачається, що ОСОБА_1 має на утриманні ще одну дитину - сина ОСОБА_5, 30.03.2014р.н., двоє дітей проживають з позивачкою за адресою: с. Коропуж, вул. Вишнева, 12, Городоцького району Львівської області, позивачка працює медичною сестрою у КЗ ЛОР "Львівській обласній інфекційній клінічній лікарні" її середній заробіток становить 4621,68 грн. в місяць.

Із відзиву відповідача убачається, що відповідач з листопада 2017р. не працює, перебуває у пошуку роботи, здійснює догляд за батьками -пенсіонерами, які також потребують його допомоги, згідно довідки №1997-1998 батьки відповідача перебувають на обліку в Управлінні ПФУ Городоцького обєднаного управління ПФУ і отримують пенсію за віком (а.с. 36-37).

Ч.1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров"я когось із них.

Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи №6-143цс13 на основі аналізу ст.ст. 181, 192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про змешення розміру аліментів.

Законом України №2037-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08.07.2017р. внесено зміни до ч.2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет» на 2018р. для дітей з 6 до 18 років з 1 липня 2018 року становить 1944 гривень, тобто відповідач сплачує аліменти у розмірі, меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Аліментні правовідносини це триваючі правовідносини, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав він може змінюватись. Прийняття Закону про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Враховуючи вищенаведене, рівність обов"язку батьків щодо матеріального утримання дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, те, що відповідач сплачує аліменти у розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством, частковому визнанні позову про стягнення 1000 грн. на утримання дитини, суд приходить переконання про часткове задоволення позову і збільшення розміру аліментів до 1000 гривень, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4, 01.03.2005р.н., вважаючи, що такий буде зараз достатнім вкладом відповідача у матеріальне забезпечення дитини.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 5 ЗУ " Про судовий збір" відповідач звільнений від сплати судового збору, оскільки відповідно до посвідчення серії УБД №121054 від 31.05.2016р. до нього застосовуються пільги, що встановлені законодавством для ветеранів війни- учасників бойових дій.

Керуючись ст.2, 81, 141, 200, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, 15.07.1971р.н., зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_1, 09.03.1984р.н. жительки с. Коропуж, вул. Вишнева, 12 Городоцького району Львівської області на утримання сина ОСОБА_4, 01.03.2005р.н., на підставі рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11.05.2006р. з 150 грн. до 1000 гривень щомісячно, починаючи з 19.04.2018р. та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11.05.2006 року, відкликати.

В решті частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області.

Суддя О. В. Перетятько