Справа № 308/4294/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.08.2018 місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - Світлик О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Матіко Я.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
У позовній заяві позивач посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої житлово-будівельним кооперативом «Мрія» 22.01.2018 року за НОМЕР_3 у даній квартирі зареєстровані троє осіб, а саме: він - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
Позивач зазначає, що з ОСОБА_2 він більше року не проживає разом, спільне господарство не ведуть, і, так само в його квартирі більше року не проживає ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 Про те, що ОСОБА_2 більше року не проживає у його квартирі можуть підтвердити сусіди - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5
Вказує, що відповідач, яка не проживає за адресою: АДРЕСА_3, втратила право на користування квартирою внаслідок її відсутності без поважних причин понад один рік. Зауважує, що оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, то виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються його права, а тому він змушений звернутися за захистом до суду.
З посиланням на викладене позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_4
Ухвалою судді від 30.05.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи.
Ухвалою суду від 02.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з'явився, при цьому його представник подав через канцелярію суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також до заяви представник позивача долучив заяви свідків.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомлено, відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач не подала та клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач та його представник.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_1 є власником в цілому квартири АДРЕСА_2, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.11.2012 року серії НОМЕР_4
У квартирі за вищезазначеною адресою значиться зареєстрованою відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується письмовим повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області та довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 24.05.2018 року за № 539/19-06.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.04.2018 року (справа № 308/474/18), що набрало законної сили, розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно з довідкою, виданою житлово-будівельним кооперативом «Мрія» від 22.01.2018 року за НОМЕР_3 ОСОБА_1 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, до складу сім'ї входять: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідач більше одного року не проживає за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується письмовими заявами ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, які проживають за адресою: АДРЕСА_5

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_2 не проживає у належній позивачу квартирі за адресою: АДРЕСА_3, понад один рік і будь-яких поважних причин, які б перешкоджали їй проживати у даній квартирі, не наведено, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою, що належить позивачу.

Відтак, беручи до уваги наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 16, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_6

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. судового збору.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_7

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів » від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Дата складення повного судового рішення 08 серпня 2018 року.

Головуюча О.М. Світлик