Постанова

Іменем України

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 204/3693/16-ц

провадження № 61-30673св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2017 року у складі судді Бараннік О. П.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 13 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 3 000,00 доларів США, яка станом на 23 січня 2017 року за офіційним курсом Національного Банку України складала 83 007,69 грн; три відсотки річних за період з 22 вересня 2014 року по 23 січня 2017 року в розмірі 5 832,12 грн, а всього 88 839,81 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 6 000,00 грн в рахунок відшкодування збитків.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_4 у порядку частини першої статті 292 ЦПК України як особа, яка не брала участі у справі, проте вважала, що суд вирішив питання про її права та обов'язки, звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2017 року повернуто заявнику.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_4 участі у справі не приймав та під час ухвалення оскаржуваного рішення питання про його права та обов'язки не вирішувалося.

29 серпня 2017 рокуОСОБА_4 подавдо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 є чоловіком ОСОБА_2, а тому рішення суду першої інстанції ухвалене у цій справі порушує його права та обов'язки, оскільки правовідносини між сторонами, які виникли із правочину, укладеного у 2011 року, щодо грошових коштів та земельної ділянки, набутих ними спільно.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 13 березня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 3 000,00 доларів США, яка станом на 23 січня 2017 року, за офіційним курсом Національного Банку України складає 83 007,69 грн; три відсотки річних за період з 22 вересня 2014 року по 23 січня 2017 року у розмірі 5 832,12 грн, а всього 88 839,81 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 6 000,00 грн - в рахунок відшкодування збитків. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 13 березня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3% річних за період з 22 вересня 2014 року по 23 січня

2017 року, що складає 5 832,12 грн скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, судом першої інстанції не вирішувалось питання про права і обов'язки ОСОБА_4 у справі.

Відповідно до частини 1 статті 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини 3 статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову у прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Отже, повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає розгляду в апеляційному порядку, оскільки суд першої інстанції не вирішував питання про права і обов'язки ОСОБА_4, який є чоловіком ОСОБА_2

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів, отже, ухвалу постановлено з додержанням норм процесуального права.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило