Номер провадження: 22-ц/785/5995/18
Номер справи місцевого суду: 3
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних

справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Кононенко Н.А.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та визнання права власності,

встановив:

15 червня 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та визнання права власності.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2018 року вказана позовна заява була залишена без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_5 подала до суду апеляційну скаргу в якій, просить суд скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2018 рокута направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що у судове засідання, призначене на 29 січня 2018 року та 05 березня 2018 року позивач та його представник не з'явились, по час та дату судового засідання були сповіщені належним чином, що підтверджується особистим підписом представника позивача - ОСОБА_7 у довідковому листі, причину своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв на адресу суду не надавали.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України - суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, яке було призначено на 29.01.2018 року, що підтверджується його розпискою (а.с.40), однак у судове засідання 29.01.2018 року не з'явився.

Однак, про час і місце наступного судового засідання, яке було призначено на 05 березня 2018 року ні позивач ОСОБА_5, ні її представник ОСОБА_8 не були належним чином повідомленими, а тому у суду не було правових підстав для залишення позову ОСОБА_5 без розгляду (а.с.45-49).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач та його представник повторно не з'явилися в судове засідання без поважних причин, не надали заяву про розгляд справи без їх участі, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду про залишення позову без розгляду.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 березня 2018 року про залишення позову без розгляду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.08.2018 р.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Н.А. Кононенко