Справа № 161/1214/18
Провадження № 2/161/1273/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

секретаря - Самолюк І.М.

з участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов обґрунтовує тим, що 22.08.2013 року між ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та ОСОБА_3 був укладений договір №NC_ZP-7627 (надалі - кредитний договір) про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з карками, за умовами якого банк відповідно до п. 1.1.1. кредитного договору, відкриває клієнту картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті, відповідно до п. 1.1.2. кредитного договору банк емітує та надає клієнту платіжну картку типу Master Card Debit і ПІН-код до неї.

Відповідно до п. 1.3. договору про внесення змін від 03.02.2014 року до договору №NC_ZP- 7627 від 22.08.2013 року, банк надає клієнту право скористатися овердрафтом по картковому рахунку в сумі, що не перевищує встановлений цим договором ліміт овердрафту.

Пунктом 1.4. договору про внесення змін від 03.02.2014 року до договору №NC_ZP- 7627 від 22.08.2013 року передбачено, що сторони домовилися, що ліміт овердрафту становить 2 800,00 грн. та діє до 03 лютого 2015 року.

При цьому, згідно п. 1.5. за користування овердрафтом клієнт сплачує 24% річних.

Відповідно до п. 1.1.6. кредитного договору, банк нараховує проценти на залишок власних коштів на картковому рахунку клієнта згідно з тарифами, діючими на дату нарахування. Проценти нараховуються щомісячно, виходячи з розрахунку фактичного залишку коштів на кінець дня.

Згідно п. 1.2.2 кредитного договору, сплачує банку плату за послуги, що надаються банком при використанні картки та обслуговуванні карткового рахунку у розмірах та в строки, які встановлені тарифами ПАТ «Банк Національний Кредит».

Пунктом 1.2.4. кредитного договору визначено, що клієнт самостійно слідкує за коштами на картковому рахунку та не допускає виникнення заборгованості перед банком, яка перевищує залишок по картковому рахунку далі - «Надлімітна сума». У разі виникнення надлімітної суми на неї нараховуються проценти у розмірі 60% річних.

Вказує, що Боржник свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 17.01.2018 року становить 8 084,37 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3 516,96 грн.; заборгованість за нарахованими процентами -11,56 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами - 4 555,85 грн.

Покликаючись на викладені обставини, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 8084,37 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1762 грн.

До початку розгляду справи представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав зазначених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що 22.08.2013 року між ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та ОСОБА_3 був укладений договір №NC_ZP-7627 (надалі - кредитний договір) про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з карками, за умовами якого банк відповідно до п. 1.1.1. кредитного договору, відкриває клієнту картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті, відповідно до п. 1.1.2. кредитного договору банк емітує та надає клієнту платіжну картку типу Master Card Debit і ПІН-код до неї (а.с. 5-8).

Відповідно до п. 1.3. договору про внесення змін від 03.02.2014 року до договору №NC_ZP- 7627 від 22.08.2013 року, банк надає клієнту право скористатися овердрафтом по картковому рахунку в сумі, що не перевищує встановлений цим договором ліміт овердрафту (а.с. 13).

Пунктом 1.4. договору про внесення змін від 03.02.2014 року до договору №NC_ZP- 7627 від 22.08.2013 року передбачено, що сторони домовилися, що ліміт овердрафту становить 2 800,00 грн. та діє до 03 лютого 2015 року (а.с. 13).

Крім того, при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач вказує, що в порушення вищезазначених правових норм та умов кредитного договору позичальник своєчасно не повертає кредит, не сплачує нараховані відсотки за користування кредитними коштами та інші витрати за кредитним договором, тобто порушує свої зобов'язання перед банком, у зв'язку з чим, станом на 17.01.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 8 084,37 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3 516,96 грн.; заборгованість за нарахованими процентами -11,56 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами - 4 555,85 грн. (а.с. 15).

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_3 перебувала із позивачем у трудових відносинах починаючи із 20.08.2013 року - згідно наказу № 483-к від 20.08.2013 року була прийнята на посаду старшого касира Луцького відділення ГІАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ». 22.08.2013 року банк відкрив відповідачу картковий рахунок та видав платіжну картку, на яку мала перераховуватись заробітна плата. І отримання заробітної картки відбулось у формі договору про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками № C_ZP-7627 від 22.08.2013 року.

Трудові відносини із позивачем відповідач припинила 19.08.2014 року, та у відповідності до наказу позивача № 678-к від 19.08.2014 р.. була звільнена із займаної посади на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням).

Згідно п. 2.12 договору про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками № NС_ZР-7627 від 22.08.2013 року, в разі припинення трудових відносин клієнта з суб'єктом господарювання - роботодавцем, далі - Організація та/або зарплатного договору, укладеного між організацією і банком, клієнт не може обслуговуватись за цим договором на тих же умовах та/або тарифах банку, а вказаних договір вважатиметься припиненим, якщо сторони не дійдуть згоди до іншого.

Згідно п. 8.10 договору від 03.02.2014 р. про внесення змін до договору про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками № NС_ZР-7627 від 22.08.2013 року, при звільненні з місця роботи клієнт зобов'язаний погасити заборгованість перед банком в повному обсязі або переоформити договір про надання ліміту овердрафту на загальних підставах з підписанням договору про внесення змін.

Таким чином договір щодо вказаного овердрафту діяв з 03.02.2014 року по 19.08.2014 року. При звільненні відповідача з роботи за вказаних обставин обслуговування його карткового рахунку за зазначеним вище договором було припинено.

При цьому, будь-яких додаткових угод відповідач із позивачем до вказаного договору не підписувала, і будь-яких інших домовленостей не досягала.

З листа позивача від 04.04.2018 р. за № 06.2-10/676 вбачається те, що заробітна плата відповідачу сплачувалась лише на підставі договору про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками № NC_ZP-7627 від 22.08.2013 року.

З представленої позивачем виписки по вказаному банківському рахунку відповідача вбачається, що станом на момент припинення останнього трудових відносин із позивачем (на 19.08.2014 року) у відповідача будь-яка заборгованість перед позивачем на підставі договору про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками № NC_ZP-7627 від 22.08.2013 року. Також з вказаної виписки вбачається, що виникнення подальшої заборгованості по рахунку виникло у зв'язку із трансакціями, які відбувались після 19.08.2014 року - в період коли у відповідача не було правових підстав використовувати вказаний банківських рахунок згідно зазначеного договору, і коли такий договір був припинений. Крім того відповідач, будучи допитана в суді в якості свідка, пояснила що з дня звільнення відповідача та припинення трудових відносин із позивачем остання здала представнику позивача свою зарплатну картку і більше нею не користувалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін; його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він ні приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договорах або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК).

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки при звільненні з місця роботи з ОСОБА_3 було проведено повний розрахунок, платіжна картка в подальшому була заблокована банком, що свідчить про повне виконання нею зобов'язань за договором про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками № NC_ZP-7627 від 22.08.2013 року, то в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 526, 530, 612, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 83, 247,258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повне рішення виготовлено 03.08.2018 року.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк