Ухвала

23 липня 2018 року

м. Київ

справа № 280/1768/16-ц

провадження № 61-39531ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 8 грудня 2016 року він подав до Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації заяву з проханням надати копії з трьох документів, які зберігаються в його особовій справі. На його звернення відповідач надав лише копії двох документів, а копія запиту Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради , адресованого управлінню праці та соціального захисту населення Фрунзенського району Харківської міської ради, йому не була надана. Вважає, що такими діями відповідач порушив його права на вільний доступ до інформації, тому просив визнати за ним право на отримання від Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації письмової інформації щодо себе у формі копії документа - листа до Фрунзенського районного управління соціального захисту населення м. Харкова та зобов'язати відповідача усунути порушення його права на отримання письмової інформації, а також стягнути на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації видати ОСОБА_1 копію листа управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради без дати, номеру та підпису, який міститься в особовій справі ОСОБА_1, в задоволенні інших вимог - відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди скасовано та постановлено нове про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

У червні 2018 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволені вимоги про відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове про задоволення позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову та характер правовідносин, у яких виник спір, зокрема те, що вимога про стягнення 5000 грн є меншою, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого рішення у малозначній справі може бути предметом касаційного перегляду.

Так у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_3 подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростишівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак