Ухвала

31 липня 2018 року

м. Київ

справа № 375/1261/17

провадження № 61-25887 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11 квітня 2012 року у розмірі 44 490,51 грн.

Заочним рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 900,41 грн та судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2018 року заочне рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

До Верховного Суду06 квітня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на заочне рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2018 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права просило оскаржувані судові рішенняскасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали, до суду касаційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків, у якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень посилаючись на те, що банк дізнався про постанову Апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 23 березня 2018 року, а належним чином завірену постанову отримав поштою лише 19 квітня 2018 року, що підтверджується відповідними доказами.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник та додані до касаційної скарги матеріали, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Однак, дослідивши матеріали касаційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк», Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, враховуючи таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 44 490,51 грн, яка станом на 1 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

ПАТ КБ «ПриватБанк» в касаційній скарзі зазначило, що справа є малозначною, але має для банку виняткове значення. Однак, заявник у скарзі не зазначив, в чому полягає таке виняткове значення у розумінні підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та не додав до касаційної скарги доказів, які б підтверджували ці обставини. Сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для перегляду в суді касаційної інстанції судових рішень у малозначній справі, а фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Одночасно роз'яснюємо вимоги пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» згідно з яким, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити публічному акціонерному товариству комерційного банку «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження заочного рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року та постанови Апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь