07.08.2018
справа № 642/3467/18
провадження № 2/642/1362/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) в складі:

головуючої судді - Ольховського Є.Б.

при секретарі Алімурадовій Т.Я.,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул.. Дацько 57 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в простій письмові формі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 16.07.18 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовчому засіданні представник позивача заявила клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну ? частину вказаного домоволодіння, посилаючись на загрозу його відчуження ОСОБА_3 що може ускладнити виконання рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов, серед іншого, забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Клопотань з боку представника відповідача щодо зустрічного забезпечення не надійшло.

Оскільки представником позивача не доведено намір ОСОБА_2Є здійснити відчуження спірної частинии житлового будинку суд вважає що накладення арешту є неспівразмірним заходом забезпечення позову. Разом з тим, заборона відчуження вказаного майна, на час розгляду справи, може бути визнана співмірним втручанням в здійснення права власності відповідача, оскільки не перешкоджає володінню та користуванню нею.

Суд, ознайомившись з матеріалами позову, вислухавши думку відповідача, вважає, що є підстави для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, оскільки до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті процесуальних дій вчиняти не потрібно, справа може бути призначена до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно п. 15 ч.2ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.189,196-198,200 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити підготовче провадження та призначити до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, призначити справу до судового розгляду по суті на 11.10.18 року на 14-00.

Клопотання представника ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 відчуження ? частини житлового будинку 57 по вул. Бориса Шрамка (колишня Дацько) в м. Харкові до закінчення розгляду справи по суті.

Ухвалу для виконання направити до реєстраційної служби Департаменту реєстрації ХМР та ОСОБА_2 для відома.

В судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання суддею і оскарженню непідлягає тільки в частині забезпечення позову. В іншій частині ухвала оскарженгню не підлягає.

Суддя Є.Б. Ольховський