Ухвала

Іменем України

16 липня 2018 року

місто Київ

справа № 751/8375/15-ц

провадження № 61-38956ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач (заявник) - ОСОБА_4,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 лютого 2018 року у складі судді Овсієнко Ю. К. та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 16 травня 2018 року у складі колегії суддів: Шитченко Н. В., Бобрової І. О., Мамонової О. Є.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

(далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось з позовом до ОСОБА_4, просило у рахунок основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 754 278, 86 грн за договором про надання кредиту № 213-010/ФКВ-08 звернути стягнення на предмет іпотеки за договором б/н від 03 жовтня 2008 року - двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2008 року, шляхом визнання права власності на неї за ПАТ «Дельта Банк».

Заявлені вимоги обґрунтовувались тим, що 03 жовтня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк»

(далі - ТОВ «Укрпромбанк») та ОСОБА_4 укладений кредитний договір на суму 52 000, 00 дол. США зі сплатою 12, 5 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 02 жовтня 2028 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань 03 жовтня 2008 року між названими сторонами укладений договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_4 передав в іпотеку належну йому на праві власності двокімнатну квартиру.

30 червня 2010 року згідно з укладеним договором ТОВ «Укрпромбанк» відступило АТ «Дельта Банк» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі й до ОСОБА_4

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30 липня 2015 року виникла заборгованість у сумі 754 278, 86 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 лютого 2018 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції врахував, що договором іпотеки передбачений позасудовий спосіб врегулювання спору, зумовлений виключним правом позивача прийняття одностороннього рішення, тобто без згоди відповідача, про перехід до нього права власності на предмет іпотеки і здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки виключно на підставі діючого договору іпотеки та безпосередньо письмового рішення самого позивача про придбання предмета іпотеки у власність, які згідно з названим договором мають силу правовстановлюючих документів.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 16 травня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд зазначив, що доводи апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час вирішення спору спростовуються положеннями Закону України «Про іпотеку», які розрізняють судовий та позасудовий способи звернення стягнення на предмет іпотеки. ПАТ «Дельта Банк» не позбавлений можливості в судовому порядку звернути стягнення на предмет іпотеки, як це визначено у статті 39 наведеного Закону.

Апеляційний суд зробив висновок, що право вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 03 жовтня 2008 року № 213-010/ФКВ-08 та іпотечним договором б/н від 03 жовтня 2008 року повністю підтверджується матеріалами судової справи.Суд вважав, що не є підставою для виключення з мотивувальної частини рішення посилання суду першої інстанції про наявність у ОСОБА_4 заборгованості, обрахованої у доларах США, через твердження відповідача про неотримання кредитних коштів у іноземній валюті та недоведеність видачі кредиту в доларах США. Відповідно до виписки за кредитним рахунком ОСОБА_4 відповідач сплачував кошти на погашення кредитного договору у доларах США. Відповідач визнавав факт отримання кредиту у іноземній валюті та отримання ОСОБА_4 коштів у доларах США у визначений законом спосіб встановлено судовим рішенням, що набрало законної сили. За висновком суду, посилання відповідача про неотримання кредитних коштів у іноземній валюті, свідчить про його намагання штучно зменшити існуючу суму заборгованості.

У касаційній скарзі, поданій 21 червня 2018 року до Верховного Суду засобами поштового зв'язку, ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження, скасувати постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 16 травня 2018 року, змінити рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 лютого 2018 року, виключивши з мотивувальної частини рішення суду: абзац 3 на сторінці 3: «Станом на 30.07.2015 за ОСОБА_4 наявна заборгованість за кредитним договором

№ 213-010/ФКВ-08 від 03.10.2008 року у сумі: 754 278, 86 грн, з яких: тіло кредиту - 31 884, 50 дол. США, що в еквіваленті складає 703 804, 36 грн; відсотки - 2 226, 85 дол. США, що в еквіваленті складає 49 154, 50 грн; комісія за ведення кредиту - 1 320, 00 грн. З них прострочена заборгованість по кредиту складає: тіло кредиту - 0,00 дол. США, що в еквіваленті складає 0,00 грн.; відсотки - 1 937, 92 дол. США, що в еквіваленті складає 42 776, 79 грн (а.с. 18, 119-120).»; в абзаці 5 на сторінці 2 слова «банк надав» замінити на «банк зобов'язувався надати».

Щодо клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовувалось тим, що повний текст оскаржуваної постанови відповідач отримав 23 травня 2018 року, а в судовому засіданні 16 травня 2018 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення.

У постанові Верховного Суду України від 08 лютого 2017 року у справі

№ 6-3102цс16 викладено правову позицію, відповідно до якої якщо недотримання строків на касаційне оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів дають підстави для висновку, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, ОСОБА_4 у тридцятиденний строк після отримання копії постанови Апеляційного суду Чернігівської області від 16 травня 2018 року звернувся із касаційною скаргою, тому суд, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України, поновлює його.

Щодо вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Аналіз змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень дають підстави для висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Оцінюючи доводи касаційної скарги Верховний Суд зробив висновки про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження у зв'язку з необґрунтованістю скарги, правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Заявник обґрунтовував касаційну скаргу тим, що під час розгляду справи суди першої та апеляційної інстанцій не врахували заперечення відповідача про отримання грошових коштів за кредитним договором у доларах США та в спосіб, визначений договором, а також про наявність у заявника заборгованості перед банком в іноземній валюті. Висновки апеляційного суду про преюдиційний рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2017 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, на переконання заявника, є помилковими. Заявник вважає, що позовні вимоги банку не доведені, надані позивачем докази не підтверджують правомірність вимог банку.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій зробили висновок про наявність заборгованості у заявника перед банком за кредитним договором та, одночасно, про неможливість задоволення позову шляхом визнання права власності на предмет іпотеки у судовому порядку, оскільки такий спосіб захисту не передбачений законодавством та є позасудовим порядком задоволення вимог кредитора.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03 жовтня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 213-010/ФКВ-08, згідно з умовами якого банк зобов'язувався надати позичальнику кредит у сумі 52 000, 00 дол. США на придбання житлової нерухомості зі сплатою 12, 5 % річних за користування кредитом з кінцевим строком повернення 02 жовтня 2028 року.

З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання 03 жовтня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_4 укладено іпотечний договір б/н, предметом якого була двокімнатна квартира АДРЕСА_2

Станом на 30 липня 2015 року у відповідача наявна заборгованість перед банком на суму: 31 884, 50 дол. США - заборгованість за кредитом, 2 226, 85 дол. США - заборгованість за відсотками, 1 320, 00 грн - заборгованість за комісією.З виписки за кредитним рахунком ОСОБА_4 здійснювалось часткове погашення заборгованості у доларах США.

Згідно з договором про передачу активів та кредитних зобов'язань, укладеним між ПАТ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 30 червня 2010 року за № 2258, позивач набув право вимагати замість ПАТ «Укрпромбанк» від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитним та забезпечувальними договорами. Цей договір містив додатки, зокрема, з переліком зобов'язань та боржників і відомості щодо квартири АДРЕСА_3 власником якої є ОСОБА_4, що зазначені у додатку № 2 на сторінках 293 та 572 до зазначеного договору.

Новозаводський районний суд м. Чернігова рішенням від 29 березня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 27 вересня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовив. Аналізуючи доводи позову, суд першої інстанції констатував, що ТОВ «Український промисловий банк» отримало банківську ліцензію № 67 на право здійснювати банківські операції та письмовий дозвіл № 67-5 від 13 грудня 2001 року на право здійснювати операції з валютними цінностями, що є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а отже надав позивачу кредит у іноземній валюті - у доларах США з дотриманням вимог чинного законодавства.

Верховний Суд врахував, що суди першої та апеляційної інстанцій встановили фактичні обставини справа на підставі зібраних у справі доказів.

Оцінюючи підставність доводів поданої касаційної скарги, Верховний Суд зобов'язаний врахувати, що її обґрунтовано аргументами необхідності переоцінки досліджених судами першої та апеляційної інстанцій доказів, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції та за межі його процесуальних повноважень.

За правилами статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Підсумовуючи, Верховний Суд дійшов переконання, що аналіз змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів дає підстави для висновку, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Зважаючи на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та застосовані до них норми матеріального права, Верховний Суд погодився з висновками судів про необґрунтованість доводів скарги щодо помилковості висновків судів.

Постановлені судові рішення, їх зміст та обґрунтування, а також доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки неправильного застосування норм права не встановлено.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому Верховний Суд вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 16 травня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотекивідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик