Справа № 493/1028/18
Провадження № 2/493/490/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Пінул І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в звлі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про тлумачення заповіту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про тлумачення заповіту, посилаючись на те, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка розміром 3,45 га, кадастровий номер :01:002:0101, розташована на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області масив № 36 ділянка № 20, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 020056, виданого 02.12.2005 року на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 29.01.2004 року № 13А-2004.

Крім того, ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстром № 650, виданого 27.03.2012 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_4, належала земельна ділянка розміром 3,45 га, кадастровий номер :01:002:0102, розташована на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області масив № 36 ділянка № 21, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 020057, виданого 02.12.2005 року на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 29.01.2004 року № 13А-2004.

29.05.2012 року ОСОБА_3 склав заповіт, який був посвідчений секретарем Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області, за реєстром № 13, відповідно до якого, належні йому державні акти на право власності на земельні ділянки, серії ОД № 020056, виданий на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 29.01.2004 року № 13А-2004, та серії ОД № 020057, виданий на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 29.01.2004 року № 13А-2004, заповів ОСОБА_5.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у заповіті допущено помилку у формулюванні змісту заповідального розпорядження, де вказано, що спадкодавець заповідає належні йому державні акти, а не відповідні земельні ділянки.

В звязку з викладеним, позивач просить тлумачити заповіт.

Позивач звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, викладені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву в якій не заперечує проти заявлених вимог та просить суд розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3, на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 29.01.2004 року № 13/А-2004, є власником земельної ділянки площею 3,45 га, кадастровий номер :01:002:0101, що розташована на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області, масив № 36, ділянка №20, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 020056 (а.с.8).

Крім того, ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_4 27.03.2012 року за реєстром 650, є власником земельної ділянки площею 3,45 га, кадастровий номер :01:002:0102, що розташована на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області, масив № 36, ділянка №21, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 020057 (а.с.9).

29.05.2012 року ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчений секретарем Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 13.

За змістом заповіту, ОСОБА_3, належні йому державні акти на право власності на земельні ділянки серії ОД № 020056, виданий на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 29.01.2004 року № 13А-2004, та серії ОД № 020057, виданий на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 29.01.2004 року № 13А-2004, заповів ОСОБА_5. (а.с.5).

28.02.2017 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7, взявши прізвище чоловіка «Мариніч», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 275738 (а.с. 16)

17.05.2018 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 522676, виданого Балтським районним відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 313 (а.с. 7).

У звязку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина на вищевказану земельну ділянку.

Позивач, реалізуючи своє право на спадок, звернулася до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини за заповітом, відповідно до чого заведено спадкову справу № 147/2018. Разом з тим, документально оформити спадкове майно не представилося можливим, оскільки в оригіналі заповіту допущено помилку у формулюванні змісту заповідального розпорядження, а саме: зазначено заповідаю «державні акти», замість заповідаю «земельні ділянки», про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_8 за № 897/02-14 від 22.05.2018 року (а.с.6).

Вирішуючи спірне питання, суд виходить з того, що відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України, спадкоємці вправі здійснити тлумачення заповіту з дотриманням правил тлумачення правочинів, встановлених ст. 213 ЦК України.

Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

При цьому, частина 3 статті 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

Судом встановлено, що при складанні тексту заповіту ОСОБА_9, секретар сільської ради допустила помилку у формулюванні змісту заповідального розпорядження.

За таких обставин, суд вважає за необхідне, тлумачити заповіт без внесення змін у його зміст, виходячи з волі ОСОБА_9, який фактично заповів ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) своє майно, а саме: земельну ділянку розміром 3,45 га, кадастровий номер :01:002:0101, що розташована на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області, масив № 36, ділянка №20, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 020056, виданого 02.12.2005 року на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 29.01.2004 року № 13/А-2004, та земельну ділянку розміром 3,45 га, кадастровий номер :01:002:0102, що розташована на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області, масив № 36, ділянка №21, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 020057, виданого 02.12.2005 року на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 29.01.2004 року № 13/А-2004.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 95, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про тлумачення заповіту - задовольнити.

Тлумачити зміст заповіту ОСОБА_3, складеного 29.05.2012 року, посвідченого секретарем Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 13, як такий, в якому виражена воля спадкодавця дає ОСОБА_2 право на спадкування на земельну ділянку розміром 3,45 га, кадастровий номер :01:002:0101, що розташована на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області, масив № 36, ділянка №20, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 020056, виданого 02.12.2005 року на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 29.01.2004 року № 13/А-2004, та на земельну ділянку розміром 3,45 га, кадастровий номер :01:002:0102, що розташована на території Бендзарівської сільської ради Балтського району Одеської області, масив № 36, ділянка №21, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 020057, виданого 02.12.2005 року на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 29.01.2004 року № 13/А-2004.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.08.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя