Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Дудник В.О., Чуб Н.С., Сіренко Д.В., Магльованій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість у розмірі 63 288,39 гривень; стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» суму сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31 липня 2012 року Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» укладено комплексний договір № 1/1174027 з ОСОБА_1, відповідно до п.п. 1.1.-1.3.2. якого банк надав позичальнику кредит у сумі 52 000 гривень строком на 36 місяців - з 31 липня 2012 року по 30 липня 2015 року (включно) на споживчі потреби під 10% річних та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту. 31 березня 2014 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Купер Прайс» укладено договір відступлення права вимоги № 03/14-ІІІ, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ «Купер Прайс» набуло прав кредитора відносно відповідача. В подальшому, 02 квітня 2014 року між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Українська боргова компанія» укладено договір відступлення права вимоги № 14/УБК-14, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ «Українська боргова компанія» набуло прав кредитора відносно відповідача. В свою чергу, 30 грудня 2015 року між ТОВ «Українська боргова компанія» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 30/12-ФК_У, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача. Про зміну кредитора відповідачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги. Сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становить 30 204,16 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 23 566,92 гривень, заборгованості по відсоткам 1022,90 гривень; заборгованості по комісії 5614,34 гривень. За період прострочення грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України) за період з 06 жовтня 2014 року по 22 листопада 2016 року заборгованість становить 22 620,86 гривень (1 933,89 гривень (3% річних) + 20 686,97 гривень (сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції) та неустойка визначена договором (ст. 549 ЦК України пеня та штраф), яка нарахована за період з 30 грудня 2015 року по 22 листопада 2016 року становить 10 463,37 гривень (520 + 9 943,37), загальна сума заборгованості складає 63 288,39 гривень.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року цивільна справа за позовом була прийнята до провадження суддею Катющенко В.П. та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року у вказаній справі було закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав. 18 квітня 2017 року, 30 травня 2017 року, 19 грудня 2017 року, 06 лютого 2018 року, 10 квітня 2018 року, 29 травня 2018 року, 09 липня 2018 року від відповідача до суду надходили клопотання про перенесення розгляду справи з різних підстав (смерть його матері, хвороба відповідача). При цьому, підтверджуючих доказів поважності неможливості подання пояснень або відзиву на позовну заяву, відповідачем надано не було, у зв'язку з чим, враховуючи тривалість перебування даної цивільної справи в провадженні суду, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 липня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» із заявою-анкетою № 02012-001 на отримання Готівкового кредиту «Свобода» (а.с. 6-7).

31 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Фідем Лайф» було укладено комплексний договір № 1/1174027, за умовами якого банк надав позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 52 000,00 гривень 00 копійок строком на 36 місяців - з 31 липня 2012 року до 30 липня 2015 року (включно), а позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно до 31 числа кожного місяця, згідно Графіку погашення заборгованості за кредитним договором (Додаток № 1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору) (а.с. 8-14).

За умов п. 1.2., 1.3. Розділу 1 даного комплексного договору, кредит надається позичальнику: на споживчі потреби в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно п. 4.2.9. цього договору. За користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду: щомісячно, в розмірі 10,00% річних за користування кредитом, починаючи з дня перерахування/видачі кредитних коштів з позикового рахунку позичальника до моменту повного погашення заборгованості за цим договором; комісійну винагороду: щомісячно - комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту зазначеного п. 1.1. цього договору.

31 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» та Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» було укладено договір відступлення прав вимоги № 03/14-ІІІ, за умов якого новий кредитор ТОВ «Купер Прайс» зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження первісного кредитора ПАТ «Креді Агріколь Банк», а первісний кредитор зобов'язався відступити новому кредитору право вимоги, визначене у Реєстрі прав вимог (а.с. 27-31).

Згідно Додатку № 6 до договору відступлення прав вимоги № 03/14-ІІІ від 31 березня 2014 року, що складає Акт приймання-передачі розширеного реєстру прав вимог щодо кредитних договорів станом на 06 жовтня 2014 року, до ТОВ «Купер Прайс» перейшло право вимоги за комплексним договором № 1/1174027 від 31 липня 2012 року (а.с. 32-33).

02 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» було укладено договір відступлення прав вимоги № 14/УБК-14, за умовами якого новий кредитор ТОВ «Українська боргова компанія» зобов'язалася передати грошові кошти в розпорядження первісного кредитора ТОВ «Купер Прайс», а первісний кредитор зобов'язався відступити новому кредитору право вимоги , визначене у Реєстрі прав вимог (а.с. 20-23). 06 жовтня 2014 року ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Українська боргова компанія» було підписано додаток № 6 до вказаного договору, що складає акт приймання-передачі розширеного реєстру прав вимог щодо кредитних договорів станом на 06 жовтня 2014 року (а.с. 24). Згідно реєстру прав вимог № 7 від 06 жовтня 2014 року, що становить Додаток № 1 до договору, до ТОВ «Українська боргова компанія» перейшло право вимоги за комплексним договором № 1/1174027 від 31 липня 2012 року (а.с. 25-26).

В подальшому, право вимоги за комплексним договором № 1/1174027 від 31 липня 2012 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на підставі договору про відступлення права вимоги № 30/12-ФК-У від 30 грудня 2015 року (а.с. 34-38).

15 грудня 2016 року на адресу відповідача (АДРЕСА_1) було направлено повідомлення про відступлення прав вимог за укладеним договором (а.с. 40).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.п. 4.2.2. п. 4.2. Розділу 4 комплексного договору, позичальник зобов'язується: погашати заборгованість за кредитним договором (заборгованість за кредитом, проценти, комісію, штрафи, пені тощо) в терміни та в порядку згідно умов цього договору та сплачувати банку нараховані проценти та комісію в розмірі, зазначеному у п. 1.3. цього договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема:

1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

1.зміна умов зобов'язання;

2.сплата неустойки;

3.відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 6.1. Розділу 6 комплексного договору, у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, згідно з п.п. 1.1., 1.2., 1.3., позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за цим договором за кожний день прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, виписками по рахунку, відкритому на ім'я позичальника, останнім не були виконані умови комплексного договору в частині повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим наявна заборгованість у розмірі 62 768 гривень 39 копійок, яка складається з: 23 566 гривень 92 копійки - заборгованість по тілу кредиту; 1022 гривень 90 копійок - заборгованість по відсоткам; 5614 гривень 34 копійки - заборгованість по комісії; 9 943 гривень 37 копійок - пеня; 20 686 гривень 97 копійок інфляційна складові заборгованості; 1 933 гривень 89 копійок - 3% річних.

Щодо нарахування позивачем штрафу у розмірі 520 гривень, обчисленого як неустойки, то суд зазначає наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана позиція взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові суду від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Статтею 417 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Таким чином, враховуючи, що штраф та пеня є один видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором є неможливим, у зв'язку з чим судом не вбачається підстав для стягнення з відповідача суми штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову .

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 1 378 гривень 00 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 549, 610, 611, 612, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 354, 417 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, МФО 300346, адреса: м. Київ, вул. Ав. І. Сікорського, буд. 8, поверх 6, оф. 32) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за комплексним договором № 1/1174027 від 31 липня 2012 року у розмірі 62 768 гривень 39 копійок та судовий збір у розмірі 1 378 гривень 00 копійок, а всього 64 146 (шістдесят чотири тисячі сто сорок шість) гривень 39 (тридцять дев'ять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: