Ухвала

Іменем України

06 липня 2018 року

м. Київ

справа №523/13615-16-ц

провадження №61-37742ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю.В.розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який приєднався до касаційної скарги, на постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 березня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - «УкрСиббанк») заборгованість за кредитним договором № 0 у розмірі 614 027,09 грн, судові витрати у розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн, а разом - 615 757,09 грн.

На виконання указаного судового рішення Суворовським районним судом м. Одеси 21 квітня 2010 року видано виконавчі листи.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДельтаБанк» укладено договір про купівлю-продаж прав вимоги. Відповідно до додатку, доданого до указаного договору, право вимоги за кредитним договором № 0 з усіма змінами та доповненнями, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, перейшло до ПАТ «ДельтаБанк».

ПАТ «ДельтаБанк» зазначало, що причиною пропущення строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання стало запровадження процедури ліквідації банку, що спричинило звільнення працівників та відсутність належного контролю за ходом здійснення виконавчого провадження. ПАТ «ДельтаБанк» зазначало, що указані виконавчі листи втрачено.

Ураховуючи вищевикладене, ПАТ «ДельтаБанк» просило суд замінити сторону у виконавчому провадженні, видати дублікати виконавчих листів, виданих Суворовським районним судом м. Одеси на виконання рішення районного суду від 01 березня 2010 року та поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2016 року у складі судді Середи І. В. у задоволенні заяви ПАТ «ДельтаБанк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконаннявідмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року у складі колегії суддів Гірняк Л. А., Сегеди С. М., Кононенко Н. А. апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2016 року скасовано.

Заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання задоволено.

Замінено сторону у справі №2-2416/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 у розмірі 614 027,09 грн, судові витрати у розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн, а разом - 615 757,09 грн, а саме первісного стягувача - ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «ДельтаБанк.

Визнано причини пропуску строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів виданих Суворовським районним судом м. Одеси від 21 квітня 2010 року по справі №2-2416/10 поважними.

Поновлено пропущений строк для пред'явлення виконавчих листів виданих Суворовським районним судом м. Одеси від 21 квітня 2010 року по справі

№2-2416/10 до виконання.

Видано дублікати виконавчих листів Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2010 року по справі №2-2416/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 у розмірі 614 027,09 грн, судові витрати у розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн, а всього - 615 757,09 грн.

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у червні 2018 року надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване судове рішенняскасувати, посилаючись на порушення застосування апеляційним судом норм процесуального права, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення є незаконними, необґрунтованими й таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права. Висновок апеляційного суду ґрунтується на неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи. Заявником не наведено поважних причин пропуску строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання. Указані ПАТ «Дельта Банк» причини пропуску строку пов'язані із суб'єктивними причинами, які залежали від волі заявника та його правопопередника, а не були викликані об'єктивними чинниками.

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у червні 2018 року надійшла заява ОСОБА_5 про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року.

Згідно із статтею 397 ЦПК України учасники справи мають право приєднатися до касаційної скарги, поданої особою, на стороні якої вони виступали. До касаційної скарги мають право приєднатися особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки. Заяву про приєднання до касаційної скарги може бути подано до початку розгляду справи в суді касаційної інстанції. До заяви про приєднання до касаційної скарги додаютьсядокумент про сплату судового збору та докази надсилання копії заяви іншим учасникам справи.

Указана заява ОСОБА_5про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року підлягає задоволенню.

У відкритті касаційного провадження на постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал суду першої інстанції про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, після їх перегляду в апеляційному суді (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який приєднався до касаційної скарги на постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання слід відмовити.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

№61-10084 сво18 від 04 липня 2018 року.

У частині касаційного оскарження постанови Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року щодо заміни сторони у виконавчому провадженні та видачі дублікатів виконавчих листів, Верховний Суд, вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 березня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - «УкрСиббанк») заборгованість за кредитним договором № 0 у розмірі 614 027,09 грн, судові витрати у розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн, а разом - 615 757,09 грн.

На виконання указаного судового рішення 21 квітня 2010 року Суворовським районним судом м. Одеси видано два виконавчі листи.

Відповідно до постанови державного виконавця Першого Суворовського відділу виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Боржемського С. І. про повернення виконавчого документа, виконавчий лист від 12 листопада 2010 року державний виконавець повернув в орган, що його видав, а інший виконавчий лист від 21 квітня 2010 року повернув стягувачу.

08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір про купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г., за умовами якого ПАТ ПАТ «УкрСиббанк» передало, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло право вимоги за кредитним договором № 0, з усіма змінами та доповненнями.

Судами установлено, що ПАТ «Дельта Банк» з грудня 2012 року тричі зверталося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, у задоволенні яких суди відмовляли.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Ураховуючи наведене, висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для заміни стягувача за виконавчим листом у цій справі є законним та обгрунтованим.

Відповідно до статті 370 ЦПК України 2004 року, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням виконавця видати його дублікат.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судами установлено, що докази отримання стягувачем виконавчих листів у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.

Доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають. При вирішенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих листів, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, є необґрунтованою. Правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 389, пунктами 1, 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394, 397 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Прийняти заяву ОСОБА_5 про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання.

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який приєднався до касаційної скарги, на постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк