Ухвала

Іменем України

31 липня 2018 року

м. Київ

справа № 363/4467/17

провадження № 61-40190ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), КарпенкоС. О., Кузнєцова В. О.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 січня 2018 року у складі судді Баличевої М. Б. та постанову Апеляційного суду Київської області від 21 травня 2018 року у складі колегії суддів: Суханової Є. М., Мережко М. В., Сержанюка А. С. у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Голяченка ІванаПавловича,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду зі скаргою, в якій просило: визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Відділ примусового виконання рішень ДВС) Голяченка І. П. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 52247851; скасувати цю постанову. Скарга мотивована тим, що дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС Голяченка І. П. щодо ухвалення оскаржуваної постанови є передчасними, оскільки державним виконавцем не було вчинено всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» виконавчих дій, які б сприяли ефективному та своєчасному виконанню рішення суду в повному обсязі.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18 січня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що державним виконавцем вчинялися виконавчі дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та у межах наданих повноважень.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 21 травня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» залишено без задоволення. Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 січня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У червні 2018 року ПАТ «Родовід Банк» подало засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 21 травня 2018 року, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем не було вчинено всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» виконавчих дій, зокрема, не здійснено розшук боржника та не перевірено його майновий стан, не направлено запити до відповідних органів.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Судами встановлено, що в ході виконавчого провадження державним виконавцем було проведено арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, вчинено дії щодо встановлення майна боржника, на яке можна звернути стягнення. Згідно з інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на земельну ділянку та незавершене будівництво, яке перебуває в іпотеці. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС Голяченка І. П.від 26 жовтня 2017 року в межах виконавчого провадження № 52247851на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 363/1836/14-ц повернуто стягувачу ПАТ «Родовід Банк» у зв'язку з відсутністю у боржника майна та коштів, на які згідно із законом можливо звернути стягнення, та зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У статті 18 названого Закону наведено обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За правилами частин четвертої та п'ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12цього Закону.

Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк», суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС Голяченка І. П.щодо винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу є законними та вчиненими в межах повноважень і у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE (Леваж Престейшинз Сервісиз&q?то; проти Франції), № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN (Бруалла Гомес де ла Торре проти Іспанії), № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 21 травня 2018 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Голяченка ІванаПавловича.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов