Справа № 308/2907/18
30 липня 2018 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 30 липня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 02 серпня 2018 року.
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов, мотивовано тим, що 27 січня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, було укладено шлюб, який зареєстрований Виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 02 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ № 073889.
Позивач вказує, що сімейне життя між ними поступово стало погіршуватися. Неодноразові спроби налагодити сімейні відносини не дали ніякого результату, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.
Подружжя не проживає разом, не веде спільного господарства, не підтримує шлюбних стосунків. Шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача. Окрім того, позивач зазначає, що має намір створити нову сім'ю. Неповнолітніх дітей від шлюбу нема. Спір про поділ майна відсутній.
З огляду на викладене позивач просить суд: шлюб між позивачем ОСОБА_1, та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 27 січня 2011 року Виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 02 - розірвати.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про причини неявки суд не повідомляв. Від відповідача відзив або заперечення на адресу суду не надходило.
На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно свідоцтва про шлюбу серії 1-ФМ № 073889 від 27.01.2011 року між ОСОБА_2 (17.10.1980 р.н.) та ОСОБА_1 (28.11.1968 р.н.) укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Оноквіської сільської ради, про що зроблено актовий запис №02.
На даний час подружжя спільно не проживає, спільного господарства не веде, шлюбних відносин позивач та відповідач не підтримують. А отже шлюб носить формальний характер.
Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що примирення між нею та відповідачем не можливе, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
З позовної заяви вбачається, що саме вище зазначене слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Окрім того, ОСОБА_1 вказує, що має намір створити нову сім'ю.
Шлюб між ОСОБА_2 (17.10.1980 р.н.) та ОСОБА_1 (28.11.1968 р.н.) виявився невдалим, сімейне життя не склалося. На даний час вони спільного господарства не ведуть, разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально.
Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 13 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а також те, що неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_2 (17.10.1980 р.н.) та ОСОБА_1 (28.11.1968 р.н.) слід розірвати.
Суд бере до уваги, що від відповідача до суду не подано відзив або заперечень на позов.
Відповідно до ч.4 ст.223, 280-282 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_2 (17.10.1980 р.н.) та ОСОБА_1 (28.11.1968 р.н.), свідоцтво про шлюбу серії 1-ФМ № 073889 від 27.01.2011 року, зареєстрований виконкомом Оноквіської сільської ради, актовий запис №02 - розірвати.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь позивача ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешк. вул. Вокзальна 1/3 , м. Ужгрод) сплачений нею судовий збір в розмірі 704, 80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_3