Ухвала

Іменем України

26 липня 2018 року

місто Київ

справа № 227/1378/18

провадження № 61-39090ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач (заявник) - ОСОБА_4,

відповідачі: Державне підприємства «Добропіллявугілля» шахта «Білецька», Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля»

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2018 року у складі колегії суддів: Дундар І. О., Корчистої О. І., Краснощокової Н. С.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 до Державного підприємства «Добропіллявугілля» шахта «Білецька», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля» про зміну формулювання дати звільнення за частино третьою статті 40 КЗпП України, визнання наказів недійсними, виплату середнього заробітку за весь період вимушеного прогулу визнано неподаною та повернуто позивачу ОСОБА_4

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2018 апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, скасовано ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2018 року, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду обґрунтовувалась порушенням судом першої інстанції норми процесуального права, які регулюють порядок та підстави залишення позовної заяви без руху та її повернення.

У касаційній скарзі, поданій 07 липня 2018 року до Верховного Суду засобами поштового зв'язку, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2018 року, визнати її незаконною та несправедливою, ухвалити рішення у справі про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Аналіз змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення дає підстави для висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Оцінюючи доводи касаційної скарги Верховний Суд зробив висновки про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження у зв'язку з необґрунтованістю скарги, правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Заявник не зазначила серед доводів касаційної скарги в чому порушення апеляційного суду норм матеріального та процесуального права, доводи зводяться фактично до непогодження з таким ухваленим судовим рішенням та вимогою про ухвалення рішення про задоволення вимог позовної заяви.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: 1) Верховний Суд вже викладав в своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або 2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Оцінюючи ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2018 року на предмет законності та обґрунтованості, Верховний Суд зробив такі висновки.

За правилами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Верховний Суд врахував, що апеляційне провадження відкрито з перегляду ухвали суду першої інстанції про повернення позову, провадження у справі за позовом ОСОБА_4 не відкрито, рішення у справі судом першої інстанції не ухвалено.

Згідно із частинами першою та другою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

За пунктом 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 379 підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційний суд встановив порушення судом першої інстанції норми процесуального права, які регулюють порядок та підстави залишення позовної заяви без руху та її повернення, а тому зробив висновок про скасування ухвали про повернення позовної заяви з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги ОСОБА_4 про ухвалення апеляційним судом рішення по суті позовних вимог не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, оскільки апеляційний суд здійснював виключно перегляд ухвали, яка перешкоджає подальшому розгляду справи судом першої інстанції, позбавлений повноважень вирішувати спір по суті позовних вимог, а тому вимоги про ухвалення нового рішення апеляційним судом є безпідставними.

Аналогічний висновок робить Верховний Суд в частині вимог касаційної скарги про ухвалення рішення по суті спору під час оскарження постанови апеляційного суду про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За правилами частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановлене судове рішення, його зміст та обґрунтування, а також доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки неправильного застосування норм права не встановлено.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому Верховний Суд вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Добропіллявугілля» шахта «Білицька», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля» про зміну формулювання дати незаконного звільнення за частино третьою статті 40 КЗпП України, визнання наказів недійсними, про виплату середнього заробітку за весь період вимушеного прогулу відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик