22-ц/775/427/2018(м)
Категорія 53 22-ц/775/427/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 серпня 2018 року Єдиний унікальний номер 263/7130/17

Апеляційний суд Донецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Гаврилової Г.Л., Кочегарова Л.М.

секретар - Герасимова Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2018 року, у складі судді Киян Д.В., повний текст рішення складений 12 квітня 2018 року,

у справі за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Державного підприємства «Донецька залізниця»

про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В с т а н о в и л а :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця»), в якому просив стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2016 року у розмірі 13265,05 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13 червня 2016 року по 15 травня 2017 року у розмірі 36069,60 грн., а всього у сумі 49334,65 грн.

В мотивування позову зазначав, що з 2002 року працював в Державному підприємстві «Донецька залізниця» (далі - ДП «Донецька залізниця»). З 01 лютого 2016 року по 31 травня 2016 року працював бригадиром колії на Дебальцевській дистанції колії ДП «Донецька залізниця», з 1 червня 2016 року по 13 червня 2016 року у Штерівській дистанції колії ДП «Донецька залізниця» на посаді бригадира колії та був звільнений у зв'язку з переведенням в ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Донецька залізниця, де працює з 22 червня 2016 року по сей час.

За період роботи у ДП «Донецька залізниця» з 01 січня 2016 року по 01 травня 2016 року позивачу заробітна плата не виплачена, розмір якої складає 13265,05 грн.

На початку березня 2017 року позивач звернувся до Регіональної філії «Донецька залізниця» з заявою про виплату заборгованості по заробітній платі. Листом від 22 березня 2017 року його повідомлено, що ПАТ «Українська залізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованих територіях та територіях проведення АТО, а тому ДП «Донецька залізниця» самостійно несе відповідальність за зобов'язання.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 жовтня 2017 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача ДП «Донецька залізниця».

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог до ДП « Донецька залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2016 року у розмірі 12375,30 грн.

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2016 року у розмірі 36069,60 грн., з відповідним утриманням податків та інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на сплату судового збору у розмірі 640 грн.

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення в частині стягнення заробітної плати за лютий 2016 року в сумі 2654,98 грн. надано до негайного виконання.

Не погоджуючись з даним рішенням, ПАТ «Українська залізниця» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають істотне значення, просило рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Зокрема зазначало, що позивач перервав трудові відносини, а саме: був звільнений із Штерівської дистанції колії ДП «Донецька залізниця» 13 червня 2016 року, а прийнято до структурного підрозділу «Волноваська дистанція колії» філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» 22 червня 2017 року.

В період заборгованості з лютого 2016 року по червень 2016 року трудових відносин з ПАТ «Укрзалізниця» у позивача не було.

Відповідним відповідачем є та особа, з якою працівником укладено трудовий договір. За час заборгованості у позивача були трудові відносини з ДП «Донецька залізниця». ПАТ «Укрзалізниця» не відповідає за зобов'язання ДП «Донецька залізниця». А тому судом стягнуто заборгованість по заробітній платі та компенсації з неналежного відповідача.

ПАТ «Укрзалізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення АТО, в тому числі й ДП «Донецька залізниця».

Судом безпідставно не застосовані постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2014 року № 200 «Про утворення ПАТ «Українська залізниця» та від 12 листопада 2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції», якими визначено механізм проведення реорганізації підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які розміщені на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції та злиття цих підприємств з ПАТ «Українська залізниця».

Відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності відповідача ДП «Донецька залізниця», яке належним чином повідомлено про, дату час і місце судового розгляду шляхом розміщення оголошення про дату, час і місце розгляду справи на офіційному сайті апеляційного суду у відповідності до положень Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (т.1 а.с.176, 177, 243).

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник ПАТ «Українська залізниця» Арсентьєв Е.Г. пояснив, що ПАТ «Укрзалізниця» є неналежним відповідачем, оскільки правонаступництво останнього стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та настає згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» після внесення майна до статутного капіталу правонаступника, інвентаризація якого буде проведена після завершення проведення антитерористичної операції, оскільки воно розміщене на території проведення антитерористичної операції. ДП «Донецька залізниця» не припинило свою діяльність. В період заборгованості по заробітній платі з лютого 2016 року по червень 2016 року трудових відносин з ПАТ «Укрзалізниця» у позивача не було, заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 виникла під час роботи його в ДП «Донецька залізниця», яке залишається юридичною особою, знаходиться в стані припинення та має відповідати за своїми зобов'язаннями.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 пояснив, що з 2002 року по 13 червня 2016 року працював в різних структурних підрозділах ДП «Донецька залізниця», виробничі потужності якого знаходяться на території не підконтрольній владі України. При звільненні з ним не проведено розрахунок, заборгованість по заробітній платі не виплачена. Під час роботи у останнього він працював з п'ятиденним робочим тижнем, але в останні місяці роботи роботодавець встановлював неповний робочий тиждень. Йому відомо, що в сей час підприємство працює з п'ятиденним робочим тижнем. Правонаступником прав та обов'язків ДП «Донецька залізниця» є ПАТ «Українська залізниця», в філії якої він працює з 22 червня 2016 року.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ПАТ «Українська залізниця» - Арсентьєва Е.Г, який просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та в задоволенні позову до ПАТ «Українська залізниця» відмовити, заперечення позивача, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці, ОСОБА_1 працював на Дебальцівській колії ДП «Донецька залізниця» на посаді бригадира колії з 01 лютого 2016 року по 31 травня 2016 року. Переведений до Штерівської дистанції колії ДП «Донецька залізниця» на посаду бригадира колії з 01 червня 2016 року та 13 червня 2016 року був звільнений у зв'язку із переведенням у ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Донецька залізниця». З 22 червня 2016 року працює бригадиром з поточного утримання й ремонту колій та штучних споруд 6 розряду за переведенням зі Штерівської дистанції колії ДП «Донецька залізниця» в СП «Волноваська дистанція колії» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Відповідно до розрахунків заробітної плати Дебальцевської дистанції колії ДП «Донецька залізниця» заробітна плата за березень 2016 року з урахуванням податків склала 3578,74 грн, за квітень - 3224,10 грн, за лютий - 2654, 98 грн. Відповідно до довідки із виплати заробітної плати та доплат за шкідливі умови праці, згідно атестації робочих місць відокремленого підрозділу Штерівської дистанції колії «РФ «Донецька залізниця», заробітна плата позивача за травень 2016 рік з урахуванням податків склала 2 917, 78 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст. 7 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (далі - Закон № 4442-VI), п. 2 Статуту ПАТ «Українська залізниця» та дійшов висновку, що саме ПАТ «Українська залізниця» як правонаступник ДП «Донецька залізниця» є належним відповідачем у справі яке зобов'язане належним чином виконати обов'язки роботодавця перед працівником. Проте ДП «Донецька залізниця» є неналежним відповідачем у зв'язку з чим позов в частині пред'явлених вимог не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати, суд виходив з того, що при звільненні з ДП «Донецька залізниця» розрахунок з ОСОБА_1 не проведено, розмір заборгованості по заробітній платі, відповідно до наданих позивачем відомостей, складає 12 375, 60 грн.

Задовольняючи позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд дійшов висновку, що позивачем, відповідно до положень пп «л», п.п. 2, 5, 8 Порядку обчислення заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, правильно проведено розрахунок середньоденної заробітної плати та визначено розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 13 червня 2016 року по 15 травня 2017 року, виходячи із заробітної плати за березень, квітень 2016 року та кількості днів затримки за цей період, що дорівнює 228 робочим дням.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що не відповідають встановленим обставинам та не узгоджуються із нормами закону, які регулюють спірні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Аналіз наведеної норми права дає підстави вважати, що належним відповідачем у справі є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою працівником укладений трудовий договір.

Записами трудової книжки (т.1 а.с. 9 - 12) підтверджується, що ОСОБА_1 з 2002 року знаходився в трудових відносинах з ДП «Донецька залізниця», працюючи з 05 червня 2014 року майстром шляховим (1 групи), околоток 14 дільниці з поточного утримання колії № 6 Дебальцевської дистанції путі, а з 01 травня 2016 року - майстром шляховим І групи, 19 околотку дільниці з поточного утримання колії № 5 Штерівської дистанції колії.

13 червня 2016 року ОСОБА_1 був звільнений з ДП «Донецька залізниця» у зв'язку з переведенням в ПАТ «Українська залізниця» РФ «Донецька залізниця» та 22 червня 2016 року прийнятий бригадиром з поточного утримання й ремонту колій та штучних споруд 6 розряду СП «Волноваська дистанція колії» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» за переведенням зі Штерівської дистанції колії ДП «Донецька залізниця».

Відповідно до довідки ПАТ «Українська залізниця» регіональна філія «Донецька залізниця» Волноваська дистанція колії від 05 вересня 2017 року за № 766/304 ОСОБА_1 працює у структурному підрозділі з 22 червня 2016 року (т.1 а.с. 48).

Відповідно до розрахунків заробітної плати Дебальцевської дистанції колії ДП «Донецька залізниця» (а.с.13 - 15) заробітна плата ОСОБА_1 складала:

- за лютій 2016 року - нараховано 4512 грн. 32 коп.; до виплати, з урахуванням утриманих податків та інших видів утримання - 2654 грн. 98 коп.; відпрацьовано - 13 днів;

- за березень 2016 року - нараховано 4418 грн. 20 коп.; до виплати, з урахуванням утриманих податків та інших видів утримання - 3578 грн. 74 коп.; відпрацьовано 14 днів;

- за квітень 2016 року - нараховано 3980 грн.37 коп., з урахуванням утриманих податків та інших видів утримання , -3224 грн. 10 коп.; відпрацьовано - 12 днів.

Відповідно до розрахунку заробітної плати підрозділу Штерівської дистанції колії ДП «Донецька залізниця» (т.1 а.с.237) заробітна плата ОСОБА_1 в травні 2016 року склала: нараховано - 3602 грн.19 коп.; до виплати, з урахуванням утриманих податків та інших видів утримання - 2917 грн.78 коп.; відпрацьовано 11 днів.

Зазначені в розрахунках заробітної плати суми нарахованої заробітної плати та суми, що підлягають до виплати позивачу, за період з лютого по травень 2016 року, узгоджуються з довідками про заборгованість із виплати заробітної плати ОСОБА_1 ( т.1 а.с.16, 17).

Відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року даних про сплату заробітної плати ОСОБА_1, яка нараховувалась за період роботи у Дебальцевській дистанції колії ДП «Донецька залізниця» ( лютий, березень, квітень 2016 року) та у відокремленому підрозділі Штерівської дистанції колії ДП «Донецька залізниця» (травень 2016 року) не зазначено ( т.1 а.с.100).

За даними виписки по картковому рахунку № 0040 -1332 на ім'я ОСОБА_1 за період з січня 2016 року по жовтень 2016 року не міститься відомостей про перерахування заборгованості по заробітній платі позивача за період з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2016 року (т.1 а.с. 249,250).

За змістом листа ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філії «Донецька залізниця» позивачу повідомлено, що зобов'язання з погашення заборгованості із заробітної плати працівників ДП «Донецька залізниця» несе безпосередньо ДП «Донецька залізниця», у зв'язку з чим філія не має законного права та підстав на відшкодування заборгованості із заробітної плати за період з 01 лютого по 01 червня 2016 року (а.с. 19-20).

Наведені докази у своїй сукупності відповідно до ст. 80 ЦПК України вказують на наявність заборгованості перед позивачем із заробітної плати, розмір якої, за визначений позивачем період з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2016 року становить 12375 грн. 60 коп. (2654,98 грн. + 3578,74 грн. + 3224,10 грн. + 2917,78 грн.), та підлягає стягненню на користь позивача.

При цьому, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції, що належним відповідачем у справі є ПАТ «Українська залізниця», і саме на вказане Товариство необхідно покласти обов'язок з виплати заборгованості по заробітній платі позивачу та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з огляду на таке.

Законом України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23 лютого 2012 року № 4442-VI (далі - Закон № 4442-VI) визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі (далі - Товариство).

Відповідно до положень цього закону утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 % акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця), а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту).

Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Вищим органом Товариства є загальні збори. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України.

Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Комісія з утворення Товариства у чотиримісячний строк з дня затвердження її складу подає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, для затвердження у місячний строк зведений передавальний акт, зведений акт оцінки майна залізничного транспорту загального користування, а також проект статуту Товариства для подання Кабінетові Міністрів України. Зведені передавальний акт та акт оцінки складаються на основі узагальнених даних передавальних актів та актів оцінки, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства залізничного транспорту.

Розмір статутного капіталу Товариства визначається під час його утворення згідно із зведеним актом оцінки майна залізничного транспорту загального користування.

Пунктом 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону № 4442-VI встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено пріоритет у застосуванні його норм, а саме: утворення товариства залізничного транспорту загального користування відбувається за рішенням Кабінету Міністрів України, який, крім іншого, виконує функції загальних зборів Товариства.

Відповідно до Закону № 4442-VI та на виконання його вимог постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця» (далі - Постанова № 200) утворено ПАТ «Українська залізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

До переліку, наведеного у зазначеному додатку, включено й ДП «Донецька залізниця».

Пунктом 2 постанови № 200 встановлено, що статутний капітал ПАТ «Українська залізниця» формується шляхом внесення до нього майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання згідно із Законом № 4442-VI, та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу.

За змістом п. 5 постанови № 200 Міністерству інфраструктури доручено вжити заходів для припинення Укрзалізниці та підприємств, зазначених у додатку 1.

У межах своїх повноважень та на часткову зміну п. 5 постанови № 200 Кабінет Міністрів України 12 листопада 2014 року прийняв Постанову № 604 "Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції"(далі - постанова № 604), згідно з якою майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до п. 5 зазначеної постанови, а відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п. 2 цієї постанови.

Згідно з п. 2 постанови № 604 комісії з утворення ПАТ «Українська залізниця» разом із Міністерством інфраструктури після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції доручено провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 02 вересня 2015 року № 735 затверджено Статут ПАТ «Українська залізниця».

Згідно з п.п. 1, 2 Статуту ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону № 4442-VI, постанови № 200; Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації (п. 12 Статуту).

Товариство має у власності майно, внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту. За Товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження цим майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом (п.п. 20, 21 Статуту).

Відповідно до п.п. 25, 26, 53, 54 Статуту засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно Товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Управління корпоративними правами держави, переданими до статутного капіталу Товариства, здійснює Товариство. Єдиним акціонером Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Вищим органом є загальні збори акціонерів. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України. Функції вищого органу, які передбачені законодавством, цим Статутом, а також внутрішніми документами Товариства, крім функцій, зазначених у п. 56 цього Статуту, здійснюються Кабінетом Міністрів України одноосібно.

Державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року, про що свідчить відповідний запис у Реєстрі (т. 1 а.с. 228 - 236).

Відповідно до ст. 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон № 755-IV) у редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації ПАТ «Українська залізниця», державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Реєстру. Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема, внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Реєстру.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Аналогічна норма закріплена у ч. 1 ст. 10 Закону № 755-IV в чинній редакції.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, проте запису про припинення у Реєстрі немає. Крім того, в Реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», серед яких зазначено ДП «Донецька залізниця». Водночас у цьому Реєстрі наведено інформацію про здійснення зв'язку з юридичною особою, зокрема відомості про те, що правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» щодо ДП «Донецька залізниця» настає згідно з Постановою № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника (т.1 а.с.228 -236).

Із комплексного аналізу зазначених норм права можна дійти висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено особливості утворення ПАТ «Українська залізниця», на виконання якого Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти та діяв не тільки як вищий орган у системі органів виконавчої влади, а й як особа, яка на підставі цього Закону від імені держави здійснює функції вищого органу управління Товариством.

Зважаючи на викладене, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами № 200 та № 604, які пов'язують перехід прав і обов'язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акту та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника. Оскільки до теперішнього часу інвентаризація, складання передавального акту та внесення майна до статутного капіталу правонаступника не відбулося, висновок щодо покладення відповідальності на ПАТ «Українська залізниця» є передчасним.

Відповідно до частин першої-другої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Як убачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - ДП «Донецька залізниця» з 25 листопада 2014 року знаходиться у стані припинення. Відомостей про реєстрацію припинення ДП «Донецька залізниця» в цьому витягу не міститься (т.1 а.с.218 - 227).

Отже, ДП «Донецька залізниця» в силу статті 28 ЦПК України 2004 року володіє цивільною процесуальною дієздатністю, є самостійним суб'єктом трудового права, як організація, що має статус юридичної особи, та саме воно є належним відповідачем за вимогами ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції ухвалено рішення на неповно з'ясованих обставинах справи, які мають значення для справи, висновки суду, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, та з порушенням норм матеріального права, це рішення, відповідно до положень ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

За положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 просив стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого 2016 року по 01 червня 2016 року (т.1 а.с.1 - 3, 76).

Як встановлено апеляційним судом, заборгованість по заробітній платі за вказаний період становить 12375 грн. 60 коп., яка підлягає стягненню з відповідача ДП «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1

Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника (стаття 117 КЗпП України).

Установлені судом обставини у даній справі дають підстави для висновку, що в порушення статті 116 КЗпП України розрахунок з ОСОБА_3 не здійснено у день його звільнення, що дає йому право на звернення до роботодавця з вимогами про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просив стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 червня 2016 року по 15 травня 2017 року.

Оскільки позивач 13 червня 2016 року знаходився в трудових відносинах з ДП «Донецька залізниця» та був звільнений в цей день, період, за який необхідно проводити стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід визначити з 14 червня 2016 року по 15 травня 2017 року, що при п'ятиденному робочому тижні становить 228 робочих днів.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Абзацем 3 п.3 Порядку передбачено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (п.5 Порядку). Відповідно до п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.)

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був звільнений з ДП «Донецька залізниця» 13 червня 2016 року, а тому розрахунок середньоденної заробітної плати необхідно провести виходячи із розміру заробітної плати за квітень, травень 2016 року та виходячи із фактично відпрацьованого часу за цей період.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2016 року позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 3980 грн. 37 коп., у травні 2016 року - 3602 грн. 19 коп., що в сумі становить 7582 грн. 56 коп. У квітні позивач відпрацював 12 днів, у травні -11 днів, що становить 23 робочих днів.

Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати, з якого необхідно проводити розрахунок середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, становить 329 грн.68 коп. (7582,56 грн. : 23 днів = 329, 68 грн.), а розмір середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні у визначений позивачем період становить 75167 грн. 04 коп. (329,68 грн. х 228 днів = 75167,04 грн.), яка підлягає стягненню на користь позивача з ДП «Донецька залізниця».

Сума середнього заробітку визначена без урахування податків та обов'язкових платежів.

За змістом п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже при подачі позову ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору за вимогами про стягнення заборгованості із заробітної плати.

За вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні позивач сплатив судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с.18), тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, з відповідача ДП «Донецька залізниця» на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 грн.

Оскільки за вимогами про стягнення заборгованості із заробітної плати, які за своїм змістом є вимогами майнового характеру, позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до положень ч. 9 ст. 10, ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ці витрати підлягають стягненню з відповідача ДП «Донецька залізниця» в дохід держави пропорційно розміру задоволеним вимогам - 597 грн. 06 коп., оскільки позов в цій частині задоволено на 93,29% (12375,60 х 100 : 13265,05).

При зверненні з апеляційною скаргою відповідачем ПАТ «Українська залізниця» понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1920 грн. (т.1а.с.137, 170).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а позов ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає частковому задоволенню, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - підлягає задоволенню в повному обсязі, відповідно до положень ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача ДП «Донецька залізниця» на користь ПАТ «Українська залізниця» у відшкодування витрат по сплаті судового збору підлягає стягненню 1855 грн. 58 коп.

Понесені відповідачем ПАТ «Українська залізниця» витрати по сплаті судового збору у розмірі 64 грн.42 коп., відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 квітня 2018 року скасувати повністю.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця» () на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) заборгованість із заробітної плати за період 1 лютого 2016 року по 01 червня 2016 року у сумі 12375 (дванадцять тисяч триста сімдесят п'ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця» () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 червня 2016 року по 15 травня 2017 року у сумі 75167 (сімдесят п'ять тисяч сто шістдесят сім) гривень 04 копійки. Сума визначена без відрахування податків та обов'язкових платежів.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця» () на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на сплаті судового збору 640 гривень та в дохід держави судовий збір у розмірі 597 гривень 06 копійок на розрахунковий рахунок - 0033, отримувач коштів - Бахмутське УК/м. Бахмут/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37868870, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 0033, код класифікації доходів бюджету - 22030101 у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» () у відшкодування витрат по сплаті судового збору 1855 гривень 58 копійок у зв'язку з розглядом справи апеляційним судом.

Понесені Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» () витрати по сплаті судового збору 64 гривні 42 копійки компенсувати за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді: Г.Л. Гаврилова

Л.М. Кочегарова

Повний текст постанови складений 06 серпня 2018 року.

Суддя Т.Б.Ткаченко