Справа № 159/3869/17 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П.Ю.
Провадження № 22-ц/773/746/18 Категорія: 30 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2, поданою від його імені представником ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.01.2017 року з вини відповідача ОСОБА_2, який керував автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, пошкоджено належний йому автомобіль «Пежо Боксер», державний номерний знак НОМЕР_2, чим завдана майнова шкода у розмірі 53200,01 грн..

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 була застрахована у відповідача - ПрАТ «Європейський страховий союз», яке було повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду.

На момент дорожньо-транспортної пригоди він працював на посаді кур'єра служби доставки ТзОВ «Нова пошта» у м.Ковелі з власним автомобілем «Пежо Боксер» державний номерний знак НОМЕР_2, а внаслідок пошкодження цього автомобіля він не міг використовувати його для виконання роботи, у зв'язку з чим був змушений орендувати транспортний засіб «Мерседес-Бенц», держномер НОМЕР_3, що завдало йому додаткових витрат у розмірі 18300 грн., які також є майновими збитками.

Крім майнової шкоди, діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що пошкодження автомобіля змінило ритм його життя, призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків, до затрат часу і додаткових зусиль для організації свого життя, психічного напруження.

З урахуванням наведеного, просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ПрАТ «Європейський страховий союз» на його користь 53200,01 грн. - майнової шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, 18300 грн. - майнової шкоди за оренду автомобіля, 10000 грн. - завданої моральної шкоди, а також стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 23.01.2018 року до участі в справі залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

За заявою позивача ухвалою суду від 21.03.2018 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ «Європейський страховий союз» про стягнення 53200,01 грн. майнової шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2018 року, з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 27 червня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 і ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_1 17400 грн. завданої майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 і ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 грн. в рівних долях з кожного.

В решті позову відмовлено.

У поданій на рішення суду від 17.04.2018 року апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 від імені відповідача ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення в частині задоволення позову про стягнення на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 17400 грн. та ухвалити нове судове рішення - про відмову в позові про солідарне стягнення майнової шкоди у розмірі 18300 грн.. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу учасники справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду та відповідно додаткове рішення в оскарженій частині підлягають до скасування з ухваленням у цій частині нового судового рішення з таких підстав.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду в частині часткового задоволення позову про відшкодування моральної шкоди учасниками справи не оспорюється, а тому апеляційним судом і не переглядається.

Задовольняючи частково позов про відшкодування майнової шкоди і стягуючи на користь позивача 17400 грн., суд першої інстанції виходив з того, що через пошкодження власного транспортного засобу для організації своєї роботи у ТзОВ «Нова пошта» позивач змушений був орендувати інший автомобіль, а тому сплачена ним орендна плата у розмірі 17400 грн. підлягає стягненню солідарно із обох відповідачів.

Проте, такий висновок зроблено помилково, без повного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2, заперечуючи проти позову в оскаржуваній частині, посилався на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про необхідність використання по місцю роботи та фактичне використання позивачем орендованого автомобіля у спірний період при виконанні трудових обов'язків.

Зазначену обставину позивач не спростував ні в суді першої інстанції, ні апеляційному суду не подав жодних спростувань.

Апеляційний суд приходить до висновку, що для стягнення такої майнової шкоди недостатньо лише доказів про понесення витрат по оплаті коштів за оренду іншого автомобіля.

Жодних доказів про необхідність самостійно орендувати і саме для роботи інший автомобіль - позивач не надав.

Крім того, стягуючи цю майнову шкоду солідарно (додаткове рішення від 27.06.2018 року), суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що страхова компанія повинна відшкодовувати таку шкоду.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Тобто, закон покладає на страхову компанію обов'язок відшкодувати шкоду, завдану життю, здоров'ю або пошкодженому транспортному засобу потерпілого, а не будь-яку іншу майнову шкоду.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині часткового задоволення позову про стягнення майнової шкоди зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду у цій частині та ухвалення нового судового рішення.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні позову позивач сплатив судовий збір не у повному розмірі. За дві вимоги майнового характеру (про відшкодування майнової шкоди) він мав сплатити 715 грн. судового збору та за одну вимогу немайнового характеру (про відшкодування моральної шкоди) він мав сплатити 640 грн. судового збору. Разом це 1355 грн., а позивач сплатив лише 865 грн. (а.с.1).

Оскільки вимоги про відшкодування майнової шкоди частина залишено без розгляду, а в іншій частині не підлягають до задоволення, то з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає відшкодуванню лише 64 грн. - 10% сплаченого судового збору по вимогах про відшкодування моральної шкоди, пропорційно до задоволених вимог.

Недоплачений судовий збір у розмірі 490 грн. по вимогах про відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню із позивача в дохід держави.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги понесені відповідачем витрати по сплаті судового збору за її подання підлягають відшкодуванню позивачем у розмірі 960 грн. (150%, які підлягали б сплаті у мінімально визначеному законом розмірі при поданні позовної заяви).

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2, подану від його імені представником ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2018 року та додаткове рішення цього ж суду від 27 червня 2018 року в даній справі в частині відшкодування майнової шкоди та стягнення судових витрат скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової шкоди у розмірі 18300 грн. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 490 грн. (чотириста дев'яносто грн.) - недоплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 64 грн. (шістдесят чотири грн.) - витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 960 грн. (дев'ятсот шістдесят грн.) - витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: