АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/680/18Головуючий у 1-й інстанції Опалинська О.П. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач Фетісової Т.Л.

суддів Нерушак Л.В., Бородійчука В.Г.

секретар Наконечна М.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 (ухвалене в залі судових засідань Смілянського міськрайонного суду, повний текст складено 17.01.2018, суддя в суді першої інстанції - Опалинська О.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання, :

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася 15.02.2016 до суду з даним позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до закінчення сином навчання. В обґрунтування вказано на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1997 року по 2006 рік. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6, який на даний час навчається та потребує матеріальної допомоги.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 позовні вимоги у справі задоволено повністю.

При цьому, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як батько дитини, яка продовжує навчання, зобов'язаний надавати їй матеріальну допомогу для забезпечення її потреб.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представником відповідача подано 22.03.2018 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено питання про зміну рішення в частині визначення розміру аліментів з тим, щоб стягувати з відповідача в якості аліментів на користь позивача 1/ 8 частину всіх його доходів. В обґрунтування вказано на те, що рішенням суду в іншій справі з нього стягнуто на утримання іншої дитини в якості аліментів 1 / 4 частину всіх доходів. Раніше відповідач сплачував на утримання 2-х дітей 1 / 3 частину його заробітку (по 1 / 6 на кожну дитину), отже, щоб розмір відрахувань лишився таким самим з відповідача має бути стягнуто саме 1 / 8 частина доходів. Крім того, більшу суму відповідач не в змозі сплачувати, оскільки це негативно позначиться на його матеріальному становищі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просила суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду в частині визначення розміру стягнутих аліментів - без змін, оскільки вважає, що рішення в цій часині є законним, обґрунтованим та справедливим.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області та виданого 18.02.1998 сторони у справі є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Як вбачається з довідки Національного університету державної податкової служби України Київського фінансово-економічного коледжу Національного університету ДПС України №8199 від 20.08.2015 ОСОБА_6 навчається на І курсі денного відділення коледжу за спеціальністю «Фінанси і кредит». Дата вступу 01.09.2015, дата закінчення навчання 30.06.2018 (а.с. 7).

Рішенням мирового судді судової дільниці №8 Сургутського судового району міста Сургута Ханти-Мансійського автономного округу від 30.06.2016 з відповідача на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто аліменти в розмірі 1 / 4 частини всіх його доходів.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 постанови пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З урахуванням викладених вище фактичних обставин справи та норм законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про те, що з відповідача у даній справі має бути стягнуто аліменти у розмірі 1 / 6 частини його доходу, оскільки з нього судом вже стягнуто аліменти на утримання іншої малолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1 / 4 частини доходів. Крім того, апеляційний суд враховує, що син відповідача, на утримання якого стягуються аліменти в цій справі, вже повнолітній, отже обґрунтованим і справедливим розміром аліментів буде саме 1 / 6 частина доходів відповідача.

Доводів, які б спростовували правильність таких висновків суду, апеляційна скарга не містить, оскільки не підтверджує необґрунтованість визначеного судом розміру аліментів чи неможливість відповідача їх сплачувати.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 у даній справі має бути змінено через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, в частині визначення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання, - змінити в частині визначення розміру аліментів, які мають стягуватися з відповідача на користь позивача, вказавши, що до стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на період навчання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають аліменти в розмірі 1 / 6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

У решті рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.01.2018 у даній цивільній справі - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, що подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 31 липня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді