АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 673/814/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1039/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Задвірний В.І.

з участю : представника апелянта, прокурора, відповідача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 673/814/16-ц за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Гоцуляк» на ухвалу судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 2 серпня 2016 року про відкриття провадження в справі у складі судді Дворніна О.С. по справі за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Згароцька сільська рада Деражнянського району Хмельницької області про визнання недійсним наказів Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області та договорів оренди землі, укладених на їх підставі.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В червні 2016 року заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури звернувся до суду із позовом в якому просив визнати недійсними накази Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 30 листопада 2015 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та від 22 січня 2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», визнати недійсними договори оренди земельних ділянок від 1 лютого 2016 року, стягнути з ОСОБА_4 та Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір.

Ухвалою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 2 серпня 2016 року відкрито провадження в даній справі та призначено її до судового розгляду.

15 травня 2015 року, голова Фермерського господарства «Гоцуляк» - Гоцуляк Галина Григорівна, звернулася до суду з клопотанням залучити їх до участі в справі в якості третьої особи.

В ході розгляду справи протокольною ухвалою, в судовому засіданні, 29 травня 2018 року було вирішено залучити до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Фермерське господарство «Гоцуляк» в особі Гоцуляк Галини Григорівни.

ФГ «Гоцуляк» звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 2 серпня 2016 року про відкриття провадження в

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Дворнін О.С. Провадження № 22-ц/792/1039/18

Доповідач - Костенко А.М. Категорія: ухвала

справі та призначення її до судового розгляду. Апелянт вважає, що зазначена ухвала прийнята з порушенням правил підсудності. Крім того, на думку апелянта, оскільки спір між сторонами виник з приводу порушення порядку видачі наказів головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області і позивачем в справі є прокуратура, тому він повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі ФГ «Гоцуляк» просило скасувати ухвалу суду першої інстанції і провадження в справі закрити.

Заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає, що твердження викладені в апеляційній скарзі не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає доводи апелянта, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства є помилковими, оскільки прийняті накази Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області надали право оренди на спірні земельні ділянки ОСОБА_4, як фізичній особі, а не юридичній особи ФГ «Гоцуляк». Заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури, вважає, що подача вказаної апеляційної скарги є проявом зловживання своїми правами, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі вже вчетверте оскаржується, що спричиняє навмисне затягування розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Частиною першою статті 19 ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) (у редакції, яка діяла на момент звернення прокурора до суду з позовом) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною другою статті 4 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

КАС України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) у пункті 2 частини першої статті 4 надав визначення публічно-правовому спору, за яким - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Тобто, одним із учасників адміністративного спору є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України в редакції від 03 жовтня 2017 року). Аналогічне визначення містилося й у пункті 7 статті 3 КАС України (у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року).

КАС України (у редакції, яка діяла на момент звернення прокурора до суду з позовом) у статті 17 передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

КАС України у редакції від 03 жовтня 2017 року у частині першій статті 19 розширив перелік спорів, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень,дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), як однієї з передумов набуття в подальшому фізичною особою права користування земельною ділянкою у формі оренди, укладення на підставі даних наказів договорів оренди земельної ділянки, оспорювання його правомірності як і визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 22 січня 2016 року №№ 22-1588-СГ, 22-1590-СГ, 22-1592-СГ, 22-1593-СГ, 22-1594-СГ, 22-1596-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок в оренду», затверджено документацію із землеустрою зі зміною цільового призначення та передано ОСОБА_4 в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 138,0953 га.

На підставі даних наказів між Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області та ОСОБА_4 1 лютого 2016 року було укладено договори оренди земельних ділянок, загальною площею 138,0953 га.

Отже відповідач на підставі даних цивільно-правових угод набув право користування у формі оренди спірних земельних ділянок.

За загальним правилом, передбаченим у пунктах 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент звернення прокурора до суду з позовом), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

З аналізу вимог статті 1 ЦПК України та статті 2 КАС України (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин) можна зробити висновок, що не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи.

У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права.

Така ж правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року по справі № 720/1716/15-ц.

Враховуючи те, що між сторонами виник спір з приводу користування земельною ділянкою, як позивача так і відповідач мають майновий інтерес щодо конкретних об'єктів нерухомого майна - спірних земельних ділянок, суд зробив правильний висновок про існування спору про право цивільне, який не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки скасування рішення органу державної влади та визнання недійсними укладених договорів оренди земельних ділянок створюють перепони в реалізації, передбаченого законом права фізичної особи, права на отримання відповідачем в оренду спірних земельних ділянок.

Отже, оскарження прокурором наказів органу державної влади про передачу фізичній особі в користування земельних ділянок та визнання недійсними договорів оренди, тобто оспорення ним цивільного права фізичної особи на право користування земельною ділянкою, що спрямовано на припинення таких цивільних прав фізичної особи є спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного права.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з юрисдикційністю спору.

Доводи апеляційної скарги, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства з вищевказаних підстав слід відхилити, оскільки такі твердження апелянта суперечать нормам чинного законодавства, суті спору та правовій позиції Великої палати Верховного Суду.

При цьому слід звернути увагу, що апелянт - Фермерське господарство «Гоцуляк» засновано 11 серпня 2016 року, з позовом до суду прокурор звернувся 29 червня 2016 року, тобто на момент подання позову та винесення оскаржуваної ухвали про відкриття провадження в справі до Фермерського господарства «Гоцуляк» ще не перейшли права та обов'язки орендаря земельних ділянок та не відбулась заміна орендаря.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Гоцуляк» залишити без задоволення.

Ухвалу судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 2 серпня 2016 року про відкриття провадження в справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 липня 2018 року.

Судді : (підпис) А.М. Костенко

(підпис) Р.С. Гринчук

(підпис) О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом А.М. Костенко