Провадження № 2/638/4165/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 р. Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Семіряд І.В.

розглянувши позовну заяву Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з вищої освіти ,-

встановив:

Національна академія Національної гвардії України звернулась до суду з вказаною позовною заявою, разом з якою також подав заяву, в якій просить суд відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 за № 3674-VI, цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» - враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Приписами ч.1 ст. 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Аналіз вказаних положень Закону України свідчить про те, що суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, враховуючи майновий стан сторони.

При цьому особа, яка звертається із відповідним клопотанням, повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та подати суду відповідні докази (документи про рівень доходу позивача; документи про заборгованість перед іншими особами; документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження; документи про наявність утриманців тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом.

Позивач в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору зазначає, що підставою для цього є те, що Національна академія Нацйіональної гвардії України є державної установою та кошторисом на 2018 по загальному фонду державного бюджету за КЕКВ 2800 фінансування не передбачено, тому позивач наразі не може сплатити судовий збір.

Однак, позивачем на підтвердження вказаних у клопотанні обставин не надано кошторису.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заявником не надано належних доказів щодо підтвердження його скрутного матеріального становища, суд відповідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не вбачає підстав для задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У звязку з наведеним, відмова заявнику у задоволенні заяви про звільнення його від сплати судового збору, як це передбачено законом, а саме ст. 8 Закону України«Про судовий збір», не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України, позивач до позовної заяви не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру.

Відповідно Закону України «Про судовий збір» , за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. ст.175, 185 ЦПК України суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Національної академії Національної гвардії України про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з вищої освіти - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п'ять днів з дня отримання ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Семіряд