Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №336/4148/17

Провадження №2/336/150/2018

23 липня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді Жупанової І.Б.,

за участі секретаря судового засідання Падалка А.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №336/4148/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

без участі сторін, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.07.2018 звернувся до суду з позовом, уточненим в процесі розгляду справи, в якому зазначає, що 16.05.2016 помер його племінник ОСОБА_5. З початку АТО позивач був тимчасово зареєстрований та деякий час мешкав у ОСОБА_5 за адресою: м.Запоріжжя, вул.Академіка Івченка, буд.7, в травні 2016 року за сімейними обставинами змушений поїхати у Донецьку область, дізнався про смерть племінника.

В обґрунтування позовних вимог позивач також зазначає, що заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_5 не залишив. Спадкоємців померлого 1 та 2 черги немає. Позивач є рідним дядьком померлого рідним братом його батька ОСОБА_6, який помер 19.07.1985, тобто відноситься до 3 черги спадкування. Батьки позивача, ОСОБА_2 та їх брата ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на житловий будинок №7 по вул. Академіка Івченко в м. Запоріжжі, який належав на праві приватної власності матері померлого ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2010. ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 10.11.2015, рідних братів та сестер вона не мала. ОСОБА_5 був єдиним спадкоємцем першої черги за законом після її смерті, оскільки проживав разом з нею в спірному будинку.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 із заявою про прийняття спадщини. Відповідач ОСОБА_2 про намір вступити до кола спадкоємців не заявляв. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями 5 черги. В заяві про прийняття спадщини ОСОБА_4 зазначила, що є двоюрідною бабкою померлого, втім, ОСОБА_3 про ступінь своїх родинних звязків нотаріусу не повідомив, як зауважує позивач, є більш дальнім родичем, ніж він. Нотаріус відмовив в оформленні права на спадщину, підставою якої стала відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та документів про родинні відносини.

Позивач з підстав, передбачених ст.ст. 1258, 1263, 1269 ЦК України, просить задовольнити позов та визнати за ним право власності на житловий будинок № 7 по вул. Академіка Івченка в м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 16.05.2016.

Відповідач ОСОБА_2 скористався своїм правом, передбаченим ч.4 ст. 174 ЦПК України, на подання відзиву, згідно з яким визнав заявлені позовні вимоги та обставини, викладені в уточненому позові, в повному обсязі. Зазначив, що на спадщину після смерті племінника ОСОБА_5 не претендує, жодних дій, що свідчили би про намір прийняття спадщини, не вчиняв, разом і померлим на час смерті не проживав. Крім того, відповідачу не відомий ступінь родинного звязку відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із спадкодавцем. Можливо, вони є родичами з боку ОСОБА_9, яка рідних братів та сестер не мала. Тобто, відповідачі є більш дальніми родичами, ніж ОСОБА_1 та він.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_11 в його інтересах подав відзив на позовну заяву, згідно з яким вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з таких підстав. Спадкове майно житловий будинок № 7 по вул. Академіка Івченка в м.Запоріжжі на час смерті ОСОБА_5 належав його матері ОСОБА_9, померлій 15.10.2015, на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2010. Вважає, що умовою переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості є набуття самим спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку відповідно до ст. 1218 ЦК України. Оскільки ОСОБА_5 за життя не оформив спадщину після смерті матері, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту, він не є власником вказаного житлового будинку, що є підставою для відмови у задоволенні позову. В обґрунтування у відзиві міститься посилання на ухвалу ВССУ від 19.10.2017 у справі №638/6703/16-ц.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Ухвалою судді Карабак Л.Г. від 07.09.2017 відкрито провадження у справі із призначенням судового засідання.

Судом витребувано докази засвідчену копію актового запису про смерть ОСОБА_5 з Запорізького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, яка надійшла до матеріалів справи 09.10.2017. Сформовано інформаційну довідку №100645609 від 18.10.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна будинку №7 по вул. Академіка Івченка в м.Запоріжжі.

Також, в порядку ст. 137 ЦПК України (у чинній на час процесуальної дії редакції) на підстави запиту суду від 10.10.2017 Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою Головного управління юстиції у Запорізькій області надано інформаційні довідки зі Спадкового реєстру № 49591060 та № 49591079 від 25.10.2017 щодо ОСОБА_5 На запит суду від 16.11.2017 від приватного нотаріуса ЗМНО ОСОБА_10 до справи долучено копію спадкової справи №24/2016 до майна померлого 16.05.2016 ОСОБА_5

Ухвалою судді Жупанової І.Б. від 22.01.2018 справу прийнято до провадження, постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області копію актового запису про смерть ОСОБА_9, померлої 10.11.2015; з Департаменту реєстраційних послуг ЗМР відомості про осіб, які були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 10.11.2015, а також відомості про місце реєстрації станом на 10.11.2015 ОСОБА_9 та ОСОБА_5 Відповідно до ухвали також витребувано з Пятої Запорізької державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Запорізькій області копію спадкової справи після померлої 10.11.2015 ОСОБА_9

На виконання ухвали від 22.01.2018 до суду 16.02.2018 надійшла відповідь Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 09.02.2018, 21.03.2018 копія актового запису про смерть ОСОБА_9 з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 10.11.2015.

Ухвалою суду від 13.03.2018 прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_1, продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 днів, відкладено підготовче засідання, повторно витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_9 03.04.2018 до суду надійшла відповідь Пятої Запорізької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 30.03.2018.

Ухвалою суду від 20.04.2018 постановлено визнати підготовчі дії завершеними, закрито підготовче провадження, розпочато розгляд справи по суті, призначено справу до судового розгляду із викликом сторін.

Представник позивача адвокат ОСОБА_12 в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, згідно з відзивом на уточнену позовну заяву просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, жодних заяв суду не надавала.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заява його представника адвоката ОСОБА_11 від 19.07.2018, який вдруге просить відкласти розгляд справи по суті, задоволенню не підлягає, оскільки він завчасно був повідомлений про час та місце її розгляду.

Тому, враховуючи належне повідомлення сторін, з урахуванням строку, встановленого ч.2 ст. 210 ЦПК України, вимог ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Предметом позову є захист спадкових прав позивача, як спадкоємця після смерті ОСОБА_5, померлого 16.05.2016, шляхом визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Підставою звернення до суду стала відмова у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова винесена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 07.02.2017.

Підстава відмови відсутність документів, що підтверджують право власності померлого 16.05.2016 ОСОБА_5 на нерухоме та рухоме майно та відсутність документів, які підтверджують родинні відносини між померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (спадкова справа №24/2016 від 24.05.2016, а.с.98).

Судом встановлено, що 16.05.2016 помер ОСОБА_5, що підтверджено копією актового запису про смерть №3591 від 18.05.2016 (а.с.44).

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок №7 по вул. Академіка Івченка в м.Запоріжжі. На день смерті спадкодавець був зареєстрований за вказаною адресою один (відповідь на запит, а.с.66).

Вказане нерухоме майно зареєстровано на праві приватної власності за матірю померлого ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 15.10.2015, що підтверджується копією актового запису про смерть №15212 від 16.10.2015 (а.с.78).

Право власності за нею зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №5-704 від 24.12.2010, виданого Пятою Запорізькою державною нотаріальною конторою (а.с.48, 85-87).

Згідно з інформаційною довідкою №100645609 від 18.10.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна будинку №7 по вул. Академіка Івченка в м.Запоріжжі, реєстраційний № 32003901, загальною площею 83,3 кв.м., право приватної власності (1 ціла частка) зареєстровано за ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дата внесення запису та прийняття рішення про державну реєстрацію 07.02.2011 (а.с.47).

Заповіту після своєї смерті спадкодавець ОСОБА_5 не залишив (інформаційна довідка, а.с.52).

До кола спадкоємців ОСОБА_5 за законом відносяться відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідним сином ОСОБА_7 та ОСОБА_8, рідним братом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьками спадкодавця ОСОБА_5. Відповідно, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є рідними дядьками померлого, тобто відносяться до третьої черги спадкування. Їх брат ОСОБА_6 помер 19.07.1985 року (а.с.14, 89).

Родинні відносини між вказаними особами підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с.10), ОСОБА_6 (а.с.12, 13), ОСОБА_2В.( а.с.11), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження ОСОБА_5 (а.с.80).

Крім того, з копії будинкової книги на будинок № 42 по вул. Коммунарів у м. Торез Донецької області видно, що за місцем проживання за даною адресою були зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_1, а також їх батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.16-17).

Розбіжності у написанні даних у свідоцтвах обєктивно пояснюються технічними помилками при внесенні записів про народження фізичних осіб, розмовністю, не викликають у суду обєктивних сумнівів щодо достовірності цих відомостей та родинних звязків позивача із померлим ОСОБА_5

Відповідачка ОСОБА_4 за її власним повідомленням приватному нотаріусу ЗМНО ОСОБА_10 є двоюрідною бабцею померлого, що підтверджується заявою від 24.05.2016 (а.с.61), тобто відноситься до пятої черги спадкоємців.

Відповідач ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_9Д.) ОСОБА_13 не зазначив про ступінь родинного звязку із спадкодавцем, втім, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини від 14.11.2016 (а.с.63), як спадкоємець померлого, належних доказів спорідненості в порушення ч.1 ст. 81 ЦПК України суду не надав. Оскільки під час розгляду справи на підставі матеріалів спадкової справи не встановлено його відношення до 1-4 черги спадкоємців, суд дійшов висновку про те, що, як інший родич, він відноситься до пятої черги.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, що відкрилась після смерті ОСОБА_5, судом не встановлено.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходить з таких норм чинного законодавства.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно зі ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину за змістом ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Як передбачено ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що на час смерті 15.10.2015 ОСОБА_9 проживала та була зареєстрована разом з сином ОСОБА_5 в будинку №7 по вул. Академіка Івченка у м. Запоріжжі, що підтверджується відомостями Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 09.02.2018. Тобто ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги (син померлої ОСОБА_9Д.) за змістом ст. 1261 ЦК України прийняв у спадщину зазначений житловий будинок.

Таким чином, виникнення у ОСОБА_5 права на спадщину після смерті ОСОБА_9, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після його смерті, навіть за умови, що він не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Статтею 1265 ЦК України визначено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують й утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї.

В даному випадку, за наявності спадкоємця третьої черги (позивача), який заявив про прийняття спадщини, враховуючи відмову від спадщини іншого спадкоємця третьої черги ОСОБА_2, спадкоємці пятої черги (відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3Л.) право на спадкування не одержали. Відповідно, вони до спадкування не закликаються, тому їх заяви про прийняття спадщини не мають юридичної сили.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як розяснено у п. 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження

Приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_10 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі його заяви від 05.07.2016 (а.с.61), як це встановлено судом, та зумовило виникнення права позивача на судовий захист.

Перевіряючи доводи відповідача ОСОБА_3, який, із посиланням на правову позицію ВССУ, висловлену у справі №638/6703/16-ц від 19.10.2017, просить відмовити у задоволенні позову, суд зауважує таке. В цій справі заявлено вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нежитлові приміщення (переведені з житлового фонду до нежитлового), на які за життя спадкодавець не набув права власності та на які відсутні правовстановлюючі документи (акт приймання до експлуатації та свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення). Їх відсутність стала підставою для відмови у задоволенні позову. Тобто правовідносини, що виникли між сторонами у зазначеній справі, не є аналогічними тим, що розглядаються судом.

Оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи зясовані під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, обраний позивачем спосіб захисту відповідає закону та є ефективним для захисту його оспорюваного спадкового права, тому суд ухвалює рішення про визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок №7 по вул. Академіка Івченка в м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 16.05.2016.

Розподіл судового збору між сторонами здійснюється у відповідності до вимог процесуального законодавства та не залежить від того, чи заявлені відповідні вимоги про його стягнення позивачем. Тому за змістом ч.1 ст.141 ЦПК України на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порівну слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2000,00 грн. При цьому, положення ч.2 ст. 142 ЦПК України в даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки позов визнав лише один відповідач.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12-13, 76-82, 89, 141-142, 223, 229, 247, 258-259, 263-266, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 7 по вул. Академіка Івченка в м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 16.05.2016.

Стягнути порівну з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 копійок).

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: Донецька область, м.Торез, вул. Коммунарів, буд. 42, адреса тимчасової реєстрації: м.Запоріжжя, вул. Академіка Івченка, буд.5-а.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП невідомий, адреса реєстрації: Донецька область, м.Торез, вул. Гагаріна, буд.21. кв.15, адреса тимчасової реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, адреса реєстрації: м.Донецьк, вул. Смольна, буд.20, адреса тимчасової реєстрації: АДРЕСА_2.

Відповідачка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_3, адреса реєстрації: м.Запоріжжя, вул. Ушакова, буд. 71.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (із врахуванням п.15.5 Перехідних положень).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію повного судового рішення надіслати сторонам.

Повний текст рішення суду складено 27.07.2018.

Суддя: І.Б. Жупанова