УХВАЛА

23 липня 2018 року

м. Київ

справа № 624/430/16-ц

провадження № 61-20215св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Насінневе», Кегичівська районна державна адміністрація Харківської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року в складі головуючого-судді Куст Н. М. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 10 травня 2017 року у складі колегії суддів: Кружиліної О. А., Кіся П. В., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Насінневе» (далі - ПрАТ «Насінневе»), Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання угоди недійсною.

Позовна заява мотивована тим, що 15 квітня 2016 року між ним та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області укладено договір оренди землі, згідно з яким йому передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 166,8026 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області строком на 21 рік. 18 квітня 2016 року на підставі вищезазначеного договору приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Фесенко О.Ю. зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 166,8026 га за ОСОБА_4 та внесено відповідні відомості до державного реєстру прав на нерухоме майно.

Позивач зазначає, що у травні 2016 року йому стало відомо, що вказана земельна ділянка охороняється ПрАТ «Насінневе» на підставі договору оренди земельної ділянки від 22 липня 2005 року, укладеного між Кегичівською РДА Харківської області та ВАТ «Насінневе», строком дії 5 років, який зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при держаному комітеті по земельним ресурсам України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 02 від 29 липня 2005 року. Крім того, розпорядженням голови Кегичівської РДА від 29 квітня 2010 року № 134 продовжено термін дії договору оренди земельної ділянки від 29 липня 2005 року № 02 строком на 10 років, на підставі якого Кегичівською РДА та ВАТ «Насінневе» укладено додаткову угоду.

Позивач вважає, що ВАТ «Насінневе» в порушення вимог чинного законодавства не провів державну реєстрацію додаткової угоди від 24 жовтня 2010 року № 15 до договору оренди землі від 29 липня 2005 року № 02 про продовження терміну дії договору оренди землі.

Натомість, 18 лютого 2016 року, на підставі договору оренди землі від 22 липня 2005 року, строк дії якого скінчився та за яким припинились права та обов'язки сторін, а також незареєстрованої відповідно до норм чинного законодавства на час укладання додаткової угоди від 24 грудня 2010 року № 15, відповідачем ПрАТ «Насінневе» було зареєстровано право оренди на земельну ділянку, площею 166,8026 га кадастровий номер НОМЕР_1.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 просив визнати недійсною угоду від 24 грудня 2010 року, укладену між Кегичівською РДА Харківської області та ВАТ «Насінневе» № 15 до договору оренди земельної ділянки від 29 липня 2005 року № 02; заборонити ПрАТ «Насінневе» вчиняти будь-які дії, які пов'язані з використанням земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером НОМЕР_1, площа якої складає 166,8026 га; зобов'язати ПрАТ «Насінневе» не перешкоджати (протидіяти) законній господарській діяльності ОСОБА_4, а саме не перешкоджати здійснювати йому польові роботи на вищезазначеній земельній ділянці.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року позовна заява в частині вимоги щодо заборони ПрАТ «Насінневе» вчиняти будь-які дії, пов'язані з використанням земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером НОМЕР_1 площа якої складає 166,8026 га та зобов'язання ПрАТ «Насінневе» не перешкоджати (протидіяти) законній господарській діяльності ОСОБА_4, а саме не перешкоджати здійснювати йому польові роботи на вищезазначеній земельній ділянці - залишена без розгляду на підставі заяви представника позивача.

Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведені порушення його прав та інтересів оспорюванню угодою.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в особі ОСОБА_5 відхилено, рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись не неправильне застосування судами норма матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів не відповідають фактичним обставинам по справі та зроблені без належної оцінки доказів наявних у матеріалах справи, оскільки оспорювану угоду від 24 грудня 2010 року № 15, якою продовжено строк дії договору оренди землі від 22 липня 2005 року було укладено між Кегичівською РДА Харківської області та ВАТ «Насінневе» після закінчення строку дії договору оренди від 22 липня 2005 року, а право на оренду зареєстровано лише 18 квітня 2016 року, що порушує права позивача, як законного орендаря спірної земельної ділянки.

16 червня 2017 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про відкликання касаційної скарги.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

08 травня 2018 року справу № 624/430/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ПрАТ «Насінневе», Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання угоди недійсною передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 300 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі заяви ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про відкликання касаційної скарги, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до початку розгляду справи в апеляційному суді, а друга сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині.

Згідно із частиною третьою статті 398 ЦПК України в чинній редакції особа, яка подала касаційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, новою редакцією процесуального закону встановлено право на відкликання касаційної скарги скаржником лише до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи викладене, підстави для повернення касаційної скарги, у зв'язку із відкликанням касаційної скарги у справі, касаційне провадження у якій відкрито, відсутні.

В той же час, 19 липня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 про відмову від касаційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Статтею 398 ЦПК України передбачено, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження. У разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається. Суд касаційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п'ятій статті 206 цього Кодексу (частини четверта, п'ята, шоста).

Так, згідно з частиною п'ятою статті 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Ураховуючи те, що заяву про відмову від касаційної скарги подано до закінчення касаційного провадження, наявності підстав, передбачених частиною п'ятою статті 206 ЦПК України, не встановлено, то вказана заява підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Керуючись статтями 398, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 від касаційної скарги на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 10 травня 2017 року.

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 10 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Насінневе», Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання угоди недійсною закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
Г. І. Усик