Справа № 752/2882/18
Провадження № 2/752/3458/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19.07.2018 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Конельської А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив:

-стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» суму страхового відшкодування у розмірі 54 955,03 грн.;

-стягнути з відповідача ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою у розмірі 64 520,83 грн.

В подальшому позивачем зменшено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 За заявою про зменшення позовних вимог в редакції від 19.07.2018 року позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 45 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 01.07.2017 року приблизно о 12 год. 55 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Миколаївська дорога в м. Одеса, порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_3, після якого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2, що на праві власності належить позивачу. Постановою Малиновського районного суду м. Одеса відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» відповідно до полісу серії АК № 3457404. Позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, вказана заява задоволена частково, страховою компанією виплачено страхове відшкодування у розмірі 44 044,97 грн. Однак, з вказаною сумою страхового відшкодування позивач не погоджується, посилаючись на висновок про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2, № 339/17, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 109 420,04 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 19.07.2018 року, просили позов задовольнити, стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 45 000 грн., а з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС», 54955,03 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги про стягнення з нього матеріальної шкоди у розмірі 45 000 грн. визнав у повному обсязі, про що подав відповідну заяву. Передбачені законом підстав для неприйняття судом визнання позову відповідача ОСОБА_2 відсутні.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, відзиву на позов від відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» станом на 19.07.2018 року до суду не надходило.

Заслухавши пояснення та заперечення учасників справи, дослідивши письмові доказ у справі, суд надходить до наступних висновків.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що транспортний засіб марки «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 46).

01.07.2017 року приблизно о 12 год. 55 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Миколаївська дорога в м. Одеса порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_3, після якого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу (а.с. 7).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, в силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 01.07.2017 р., є доведеною, та не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як закріплено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «СТ «Юнівес» договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі (поліс АК/3457404). Ліміт відшкодування по полісу АЕ/4904404 складає 100 000 грн., франшиза становить 1 000 грн.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що позивач звернувсь до ПрАТ «СТ «Юнівес» з заявою про виплату страхового відшкодування і зазначені обставини не оспорювались відповідачем.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору.

Згідно приписів Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 передбачено:

- відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України. Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятим відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (пункт 2.1 статті 2);

Відповідно до ст. 34.2 Закону страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов'язаний направити свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Обставини щодо виплати ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 44 044,97 грн. учасниками справи визнаються та не оспорюються.

Однак, між позивачем та відповідачем ПрАт «Страхова компанія «ЮНІВЕС» існує спір щодо розміру страхового відшкодування за вказаним вище страховим випадком.

Так, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 339/17, проведеного 16.08.2017 року судовим експертом Кеосак А.П. за замовленням позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_2, становить 109 420,04 грн. (а.с. 8-39).

Відповідно до ст. 229 ЦПК України вбачається, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно із вимогами ст.76-81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що жодних доказів на спростування доводів позивача та вартості матеріального збитку, визначеного звітом № 339/17 від 16.08.2017 року, відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» в розпорядження суду надано не було, матеріали цивільної справи таких доказів не містять.

З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування шкоди є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

Отже з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 54 955,03 грн. (100 000 грн. ліміт відповідальності страховика - 1000 грн. франшизи - 44044,97 грн. виплаченої суми страхового відшкодування) та з відповідача ОСОБА_2 - 45 000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати -сплачений судовий збір.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 988, 1166,1167, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 141,81,263,264,273, 354, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72) на користь ОСОБА_4 суму страхового відшкодування у розмірі 54 955 (п'ятдесят чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування шкоди 45 000 грн. (сорок п'ять тисяч гривень).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72) на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 838,05 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 376,51 грн. грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя