ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.01.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5137133, а саме відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем «Skoda Superb», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. 28.07.2017 року в м.Фастові сталася ДТП за участю ОСОБА_1, який керував вищевказаним автомобілем та допустив зіткнення з транспортним засобом «Nissan Almera», д.р.н. АІ 7986 СМ під керуванням ОСОБА_2 Постановами Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2017 року та від 05.12.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124, ч.1, ст. 130 КУпАП та притягнуто його до відповідальності. Власник пошкодженого автомобіля Nissan Almera» ОСОБА_3 звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АК/5137133 та йому було виплачено 35 309,11 грн. страхового відшкодування. Позивач вказує, що оскільки ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Superb» з явними ознаками алкогольного спяніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у нього виникло зобовязання відшкодувати позивачеві завданні збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого страхового відшкодування за полісом.

Виходячи з викладеного, з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 10592 грн. 73 коп. та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 23.05.2018 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 03.07.2018 року без виклику сторін.

Оскільки відповідачем станом на 03.07.2018 року не було отримано ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї письмовими доказами, розгляд справи відкладено на 23.07.2018 року.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, до судового засідання не зявився, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» субєктами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі.

Згідно ст.5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Судом встановлено, що 20 січня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5137133 /а.с.10-11/.

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Skoda Superb», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 10.08.2017 року Фастівського відділення поліції Васильківського відділу ГУНП в Київській області, 28.07.2017 року о 22.50 год. в місті Фастові Київської області по вул. Соборній мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_2, який керував автомобілем «Nissan Almera», д.р.н. АІ 7986 СМ, та автомобіля «Skoda Superb», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 /а.с.11/.

Внаслідок вище зазначеної ДТП транспортному засобу «Nissan Almera», було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріальних збитків.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с. 12/.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП /а.с.13/.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З огляду на вищевказане, потерпіла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особа ОСОБА_2 звернувся до страховика - позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АК/153733 /а.с.14-15/.

Так, на підставі страхового акту № ОЦ/177/000/17/1282 від 23.11.2017 року власнику автомобіля ««Nissan Almera»» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 25 309,11грн., що підтверджується платіжним дорученням № 43 від 24.11.2017 року /а.с.29-30/. Загальний розмір фактично понесених витрат ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» склав 35309,11 грн.

З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу /а.с.31/.

Як вбачається із заяви про зменшення позовних вимог, після відкриття провадження у справі відповідачем було відшкодовано позивачу частину завданих збитків в загальному розмірі 24 176 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов'язкового страхування на підставі пункту 13.1статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ). Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування); 38.1.2. до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; 38.1.3. до особи, яка заподіяла шкоду навмисно.

Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи зазначені положення законодавства, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до винної особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень чч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди (постанова Верховного Суду України від 03.06.2015 року у справі №6-305 цс15).

Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у п.2 постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» звертає увагу судів на те, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі №3-51гс14).

З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивної цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір (постанова Верховного Суду України від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14).

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП, тобто з нереабілітуючих підстав.

На підставі зазначеного суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

У справі встановлено та не оспорюється те, що відповідачем здійснене часткове відшкодування завданих збитків в загальному розмірі 24 176 грн. 00 коп., щ свідчить про визнання ним своєї вини.

Відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», не надано доказів про відсутність його вини у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 28.07.2017 року, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягнення понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн., що підтверджені відповідним платіжним дорученням.

На підставі викладеного, куруючись ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_3) про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 10 592 (десять тисяч пятсот девяносто дві) грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Є.Ю.Чернишова