Головуючий суду 1 інстанції - Чехов С.І.
Доповідач -Коротенко Є.В.
Справа № 418/314/18
Провадження № 22ц/782/546/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Коротенка Є.В.,

суддів: Коновалової В.А., Орлова І.В.,

за участю секретаря Перишкіна Т.М.,

участники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_2;

заінтересована особа (особа, дії якої оскаржуються) - старший державний виконавець Міловського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Старіков Андрій Анатолійович,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_4,

розглянувши у приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Міловського районного суду Луганської області від 24 травня 2018 року (постановлену у складі судді Чехова С.І.) за скаргою ОСОБА_2 на рішення державного виконавця,

в с т а н о в и в:

25 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця у якій просив суд поновити пропущений ним строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження № 55436195 від 21.03.2018 року, яка винесена старшим державним виконавцем Міловського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області Старіковим А.А. Крім того просив визнати постанову про закінчення виконавчого провадження № 55436195 від 21.03.2018 року протиправною та зобов'язати старшого державного виконавця Міловського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області Старікова А.А. відновити виконавче провадження.

Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 24.05.2018 року у задоволенні скарги стягувача ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на неї, вважає її незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою визнати постанову про закінчення виконавчого провадження № 55436195 від 21.03.2018 року протиправною та зобов'язати старшого державного виконавця Міловського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області Старікова А.А. відновити виконавче провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодекса України (далі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст.449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічні приписи містяться у ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, відповідно до статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Із системного аналізу вказаних норм права вбачається, що подану ОСОБА_2 разом із скаргою на дії державного виконавця заяву про поновлення пропущеного процесуального строку суд першої інстанції повинен був в порядку ст.127 ЦПК України розглянути без повідомлення учасників справи, постановивши відповідну ухвалу, після чого - вирішувати питання або про залишення скарги без розгляду (у разі відмови у поновленні процесуального строку), або про прийняття скарги до розгляду (у випадку поновлення пропущеного процесуального строку).

Аналогічна думка міститься у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року та у п.6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року про узагальнення судової практики розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Встановлено, що Міловський районний суд в порядку ст.127 ЦПК України питання про поновлення ОСОБА_2 строку на оскарження рішення державного виконавця не вирішив.

При цьому в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд висловив свою думку про відсутність поважних причин пропуску скаржником строку на оскарження рішення державного виконавця, але у резолютивній частині судового рішення питання щодо процесуального строку вирішене не було.

При таких обставинах, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, не вирішивши питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, передчасно розглянув скаргу ОСОБА_2 по суті, відмовивши у її задоволенні.

Згідно із п.1.ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, згідно із п.4.ч.1 ст. 379 ЦПК України - порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

При таких обставинах ухвала Міловського районного суду Луганської області від 24.05.2018 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Міловського районного суду Луганської області від 24 травня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 25.07.2018 року.

Головуючий Коротенко Є.В.

Судді: Коновалова В.А.

Орлов І.В.