справа № 208/7176/17
№ провадження 2/208/1177/18
РІШЕННЯ

Іменем України

01 червня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Севастьянової Л.М.,

Учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1,

- відповідач - ОСОБА_2,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації заводського району Кам'янської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації заводського району Кам'янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

I.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У своєму позові позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом - АДРЕСА_1, позбавивши її цього права.

В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 з 2004 року. В 2005 році він уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , від шлюбу мають двох дітей. В 2012 році він з відповідачем розірвав шлюб, відповідач з квартири виїхала.

II. Заяви, клопотання позивача, відповідача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з'явились, надали заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

III. Процесуальні дії по справі.

12 лютого 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання.

Відповідачем до суду відзиву не надано.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Відповідно до договору купівлі - продажу та витягу про реєстрації прав власності на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.9,10).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони 13 грудня 2012 року розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с.13).

В квартирі, власником якої є позивач, зареєстрованими значаться: ОСОБА_1, ОСОБА_2 - колишня дружина, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - діти, доказом даної обставини є довідка про склад сім?ї № НОМЕР_3 від 27 листопада 2017 року (а.с.11).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в АДРЕСА_1 з 2012 року, що підтверджується актом про не проживання № 2047 від 27 листопада 2017 року.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Як роз'яснено п. 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

VI. Висновки суду.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, а тому суд оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, приходить о висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом - АДРЕСА_1, підлягають задоволенню.

VII. Розподіл судових витрат.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 352,40 грн. з відповідача, та на підставі ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 72, 150 ЖК України ст.ст. 5,7, 19, 89, 175, 268, 272, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації заводського району Кам'янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом - АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Стягнути судовий збір з держави на користь ОСОБА_1 в розмірі 352 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, адреса проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2.

Суддя Похваліта С. М.