Провадження № 2/219/713/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду з позовом до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду Україхни Донецької області, згідно якого просить встановити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2, який помер 16.07.2016 року.

В обґрунтування позову вказує, що 16 липня 2016 року помер його батько ОСОБА_2, актовий запис № 22. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. Інших спадкоємців окрім позивача немає. Впродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини, позивач не звернувся вчасно до нотаріальної контори через те, що він був вимушений тривалий час в судових інстанціях встановлювати факт смерті через втрату необхідних документів, і ця обставина позбавила його можливості вчасно звернутися до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про спадщину.

Ухвалою суду від 28.12.2017 року по справі було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 21.03.2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання по розгляду справи по суті.

Також, ухвалою суду від 30.05.2018 року по вказані справі було замінено первісного відповідача ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на належного Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 4.07.2018 року ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справи без їх участі, вказує, що позовні вимоги підтримє та просить їх задовольнити у повному обсязі (а.с.79).

Представник відповідача УПФУ в Попаснянському районі Луганської області, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявився. Разом з тим, 6.07.2018 року надійшла заява начальника управління ОСОБА_5, в якій просить розглянути справу без участі уповноваженого представника (а.с.80).

З урахуванням ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 7 жовтня 1959 року у м. Теплогорськ Луганської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 1959 року жовтня місяця 19 числа зроблено відповідний запис за № 462, батьками дитина записані ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 447354 від 19.10.1959 року (а.с.8).

За даними довідки про взяття внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 28.03.2017 року (а.с.3), ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: м. Ірміно (Стаханов) АДРЕСА_1, та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

16 липня 2016 року у віці 81 років у м. Ірміно (м. Стаханов) Луганської області помер батько позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 7 числа вересня місяця 2017 року складено відповідний актовий запис № 22 та видано ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області свідоцтво про смерть серії І-НО № 999340 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яку він отримував, перебуваючи на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області.

Як вбачається з листа завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 19.12.2017 № 2450/01-16, позивачем був пропущений 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, у звязку із цим відкрити спадкову справу до поновлення судом додаткового строку неможливо (а.с.5). Також, ОСОБА_1 було розяснено, що нотаріус не наділений повноваженнями щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому йому необхідно звернутися з відповідною заявою до суду, у разі пропущення ним строку з поважних причин.

23.02.2018 року на запит суду надійшов лист від завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори від 23.02.2018 року № 375/01-16, згідно якого за даними Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно ОСОБА_2, який помер 16.07.2016 року, не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вказано, що згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 21.02.2018 року № 51004046, 51004053 заповіт від імені ОСОБА_2 не складався (а.с.34-36).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом достовірно встановлено, що позивач не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк у звязку із тим, що він був вимушений тривалий час в судових інстанціях встановлювати факт смерті через втрату необхідних документів, і ця обставина позбавила його можливості вчасно звернутися до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про спадщину.

Згідно ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини за законом.

Суд вважає, що обставини, з яких позивач не реалізував своє право на спадок є поважними причинами, які пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.

З огляду на вищевикладене, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а тому суд визначає позивачу спадкоємцю за законом додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 6, 12, 77-81, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1223, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 16 липня 2016 року в м. Ірміно (м. Стаханов) Луганської області, терміном три місяці з моменту набрання чинності рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а відповідачем - в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -

Суддя: О.М.Павленко