Номер провадження 2-др/522/32/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі, заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеса звернувся представник ОСОБА_1 з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору.

В поданій заяві просить суд ухвалити додаткове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору задовольнити, та скасувати обтяження, а саме заборону відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 накладену у звязку з укладанням вищевказаного спадкового договору.

У судовому засідання заявниця заяву підтримала, просила її задовольнити.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити, на підставі нижченаведеного.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, була задоволена.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 01.02.2018 року вищевказане рішення залишено без змін.

Частиною 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року було розяснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК ; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, судом прийнято рішення відповідно до заявлених вимог позивача, інших позовних вимог, в тому числі щодо скасування обтяження, у вигляді заборони відчуження квартири позивачем не заявлялось.

Крім того, вивчивши матеріали справи, судом було встановлено, що під час розгляду справи, судом будь-яки заходи забезпечення позову не застосовувались.

Таким чином, підстав для ухвалення додаткового рішення судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 260, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня його її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя