ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2716/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря КОСТЮЧЕНКО К.О.

сторін:

представника позивача ЧЕКМАРЕВА К.А.

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " КОМПАНІЯ ДАСТІ" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ "Компанія Дасті" в особі свого представника Качурка В.В. 21.10. 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором про надання кредиту № 999-00042443/1 від 29.03.2013 року в сумі 86 786 ( вісімдесят шість тисяч сімсот вісімдесят шість) гривень 56 копійок, яка складається із:

- 35 681 ( тридцять п"ять тисяч шістсот вісімдесят одна) гривень 12 копійок , заборгованість по тілу кредиту;

- 18 256 ( вісімнадцять тисяч двісті п"ятдесят шість) гривень 39 копійок, заборгованість за відсотками;

- 21 848 ( двадцять одна тисяча вісімсот сорок дев"ять) гривень 05 копійок, заборгованість по комісії;

- 11 000 ( одинадцять тисяч) , заборгованість за штрафними санкціями та з урахуванням остаточної редакції позовних вимог в особі свого представника Чекмарева К.А. про збільшення позовних вимог від 14.03. 2017 року просив стягнути з відповідача фактичну заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 116 904 ( сто шістнадцять тисяч дев"ятсот чотири) гривні 78 копійок ( а.с. 103-105, т.1) , яка вже складається із:

- 35 681 ( тридцять п"ять тисяч шістсот вісімдесят одна) гривень 12 копійок , заборгованість по тілу кредиту;

- 21 042 ( двадцять одна тисяча сорок дві ) гривень 12 копійок, заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом;

- 25 425 ( двадцять п"ять тисяч чотириста двадцять п"ять ) гривень 82 копійок, заборгованість по комісії;

- 13 200 ( тринадцять тисяч двісті ) , заборгованість за штрафними санкціями;

- 18 692 ( вісімнадцять тисяч шістсот дев"яносто дві) гривні92 копійки, інфляційні втрати;

- 2 862 ( дві тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 81 копійка, 3% річних, а також просили стягнути судовий збір у розмірі 3 125 ( три тисячі сто двадцять п"ять) гривень 02 копійки.

Слід зазначити, що 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України № 6232 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Так в п. 9 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції 15 грудня 2017 року зазначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» - Чекмарев К.А. , який діє за довіреністю від 01.06. 2018 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та в остаточній редакції збільшених вимог від 14.03. 2017 року.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у задоволенні позову просили відмовити, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов"язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин - суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 29.03.2013 року між ПАТ „ІМЕКСБАНК" та ОСОБА_3 було укладено Договір № 999-00042443/1 про надання кредиту, згідно умов якого Банк надав Позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 50 000,00 гривень (п.1.2 Договору кредиту), зі сплатою 19,00% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також щомісячною сплатою за послуги кредит-сервіс комісійну винагороду у розмірі 559,35 грн.

Загальна сума щомісячного платежу по вищезазначеним зобов'язанням визначена в Додатку №1 до договору кредиту та становить - 2 553,00 грн.

Кредит, проценти за користування кредитом, комісійна винагорода сплачуються в період встановлений графіком погашення кредиту визначеного у Додатку № 1 до Договору кредиту не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 29.04.2013 р. (п.2.6. Договору кредиту)

21.11.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ФРЕГАТ» був укладений договір про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний Кредитор за плату передав/відступив, а Новий кредитор ТОВ «ФРЕГАТ» одержав/набув право вимоги, належні Первісному кредитору за кредитними договорами, які укладені між Первісним кредитором та відповідними фізичними особами (надалі кожен окремо іменується «Боржник», а разом «Боржники»), перелік яких ; зазначено в додатку № 1 який є невід'ємною його частиною (п.1.1 Договору про відступлення права вимоги).

26 грудня 2014 року між ПАТ „ІМЕКСБАНК", ТОВ «ФРЕГАТ» та ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» укладено тристоронній договір про заміну сторони в зобов'язанні згідно якого здійснена заміна сторони в зобов'язанні, а саме Нового кредитора ТОВ «ФРЕГАТ» у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, який укладено з Банком замінено на ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ». З моменту підписання договору усі права та обов'язки Нового кредитора за договором про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року переходять від ТОВ «ФРЕГАТ» до ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ».

14 січня 2015 року сторонами Первісним кредитором та Новим кредитором ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» були виконані зобов'язання до Договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, а саме: на виконання п. 2.1 договору у відповідності зі строками сплати зазначеними у п.2.2 Договору Новий кредитор ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» сплатив Первісному кредитору винагороду у повному обсязі згідно підписаного Акта про виконання зобов'язань від 14.01.2015 року до договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п.1.2 Договору відступлення прав вимоги від 21.11.2014р. Новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за відповідними кредитним договором, зокрема що до сплати заборгованості за кредитом, процентами, штрафами, пенями, витратами понесеними Первісним кредитором в зв'язку з не виконань боржником своїх зобов'язань, тощо.

Отже ТОВ «Компанія «ДАСТІ» має право вимагати від Позичальника виконані зобов'язання щодо сплати заборгованості за отриманим кредитом, також за відсотками штрафними санкціями, які нараховуються відповідно до умов укладеного Договору кредиту.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.І ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.І ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 передбачає - відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов"язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов"язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов"язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов"язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі - не позбавляється обов"язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Позичальник ОСОБА_3 порушив умови Договору кредиту, а саме не здійснює повернення отриманого кредиту із сплатою процентів за його користування та інших платежів передбачених договором в строки визначені у Додатку № 1 до Договору.

Звертаючись до суду з даним позовом та збільшуючи позовні вимоги, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості відповідно до умов Договору кредиту станом на 09.03.2017 року - 116 904 ( сто шістнадцять тисяч дев"ятсот чотири) гривні 78 копійок ( а.с. 103-105, т.1) , яка вже складається із:

- 35 681 ( тридцять п"ять тисяч шістсот вісімдесят одна) гривень 12 копійок , заборгованість по тілу кредиту;

- 21 042 ( двадцять одна тисяча сорок дві ) гривень 12 копійок, заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом;

- 25 425 ( двадцять п"ять тисяч чотириста двадцять п"ять ) гривень 82 копійок, заборгованість по комісії;

- 13 200 ( тринадцять тисяч двісті ) , заборгованість за штрафними санкціями;

- 18 692 ( вісімнадцять тисяч шістсот дев"яносто дві) гривні92 копійки, інфляційні втрати;

- 2 862 ( дві тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 81 копійка, 3% річних.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року (далі Закон), а саме до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Перелік видів фінансових послуг міститься у ст. 4 Закону, до яких, зокрема, належать надання коштів у позику та надання поручительства.

Пунктом 7 статтею 1 визначено вичерпний перелік суб'єктів, на яких поширюється дія Закону. Зокрема, на учасників ринків фінансових послуг, до яких відносяться юридичні особи та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які відповідно до закону мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України та споживачі таких послуг. При цьому дія Закону розповсюджується не на всіх юридичних осів, а лише на тих, які є професійними учасниками ринку фінансових послуг. Як встановлено судом, ТОВ «Компанія Дасті» не являється учасником ринку фінансових послуг, оскільки не входить у перелік визначених фінансових установ згідно п. 1 ст. 1 даного Закону.

Згідно з ч.4 ст.5 Закону можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції.

Тобто сфера дії Закону за суб'єктним складом учасників є обмеженою і не поширюється на: по-перше, юридичних осіб, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами; по-друге, фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

ТОВ «Компанія Дасті» за своїм правовим статусом не відноситься ані до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, ані до фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які відповідно до Закону мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а відтак відсутні підстави стягнення інших виплат з відповідача окрім тих, які вказані у договорі про відступлення права вимоги, тобто заборгованості за тілом кредиту, за відсотками і за комісією.

При таких обставинах суд дійшов висновку про відсутність підстав стягнення інших виплат з відповідача окрім тих, які вказані у договорі про відступлення права вимоги, а саме: заборгованість за тіло кредитом - 48 421 ( сорок вісім тисяч чотириста двадцять одну ) гривень 78 копійок, яка складається із:

- 35 681 ( тридцять п"ять тисяч шістсот вісімдесят одна) гривень 12 копійок , заборгованість по тілу кредиту;

- 6 220 ( шість тисяч двісті двадцять ) гривень 66 копійок, заборгованість за відсотками;

- 6 520 ( шість тисяч п"ятсот двадцять ) гривень, заборгованість по комісії.

З урахуванням вказаного суд зазначає, що ТОВ «Компанія Дасті» наділено правом вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 999-00042443/1 від 29 березня 2013 року, за виключенням нарахувань, здійснених після уступки права вимоги, оскільки позивач має право лише на стягнення штрафних санкцій встановлених ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.І ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до умов Договору кредиту Позичальник зобов'язаний своєчасно погашати овердрафт сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 19,00 % річних від суми заборгованості, та виконувати інші зобов'язання згідно договору.

Згідно Договору кредиту, Позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі овердрафт врахованими процентами за фактичний час його використання, та можливими штрафними санкціями у терміни, визначені Договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилась, та сплати належних процентів.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернувся до Відповідача з листом-претензією щодо повернення заборгованості за кредитом в зв'язку з порушенням зобов'язань за Договором кредиту та вимогою погасити заборгованість в повному обсязі ( а.с. 13, т.1), крім того було поставлено до відома про існування вищевказаного кредитного договору № 999-00042443/1 від 29.03.2013 рок., укладеного між ним та ПАТ «Імексбанк», про договір відступлення права вимоги від 21.11.2014 р. та договору про заміну сторони у зобов'язанні від 26.12.2014 р., відповідно до яких ТОВ «Компанія Дасті» отримала права вимоги отримання грошових коштів та всі інші права за вказаним вище кредитним договором., одночасно повідомивши відповідача, про порушення ним фінансових зобов'язань по кредитному договору, а саме нездійснення відповідачем своєчасного повернення отриманого ним кредиту згідно графіку погашення заборгованості (додаток № 1 до договору, який є невід'ємною частиною договору кредиту), і існування, станом на 12.10.2016 р. з урахуванням штрафних санкцій боргу у розмірі 86 786,56 грн. та вимогою негайного, у 30-ти денний термін погашення боргу відповідачем на рахунок нового кредитора ТОВ «Компанія Дасті» та попередженням про те, що у разі подальшого ігнорування законних вимог ТОВ «Компанія Дасті» та порушення відповідачем умов кредитного договору, ТОВ «Компанія Дасті» буде змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

За умовами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте представник позивача на вищезазначену суму заборгованості не надав розрахунків, які передбачені ст. 625 ЦК України, а суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов"язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Станом на дату винесення рішення, доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано і відповідно у суду вони відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» слід стягнути грошові кошти за кредитним договором № 999-00042443/1 від 29.03.2013 року у загальному розмірі 48 421 ( сорок вісім тисяч чотириста двадцять одну) гривень 78 копійок .

На думку суду, невизнання відповідачем позову, умисною несплатою ним суми боргу позивачу, твердження відповідача про нібито його необізнаність про номер рахунку та реквізити сплати боргу за кредитним договором, є хибним, штучним способом навмисного затягування повернення кредитного боргу, обраного відповідачем на свій захист, який обрав останній, скориставшись численними судовими справами, які до сьогодні розглядаються судами всіх рівнів і різних юрисдикцій з приводу прийняття, в порядку ст. 76 Закону України «Про банки та банківську діяльність» Постанови Правління НБУ 26.01.2015 р. № 50 «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 р. було прийнято рішення № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк»», згідно з якою, починаючи з 27.01.2015 р. в ПАТ «Імексбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду, рішенням якої № 01-ТА від 03.03.2015 р. в порядку ст. 48 вказаного Закону «Про визнання правочинів нікчемними та застосування наслідків їх нікчемності» договори про відступлення права вимоги від 21.11.2014 р., від 24.12.2014 р., від 06.01.2015 р. були віднесені до категорії нікчемних правочинів та з 26.03.2015 р. Господарським судом Одеської області слухаються справи за позовом АТ «Імексбанк» до ТОВ «Компанія Дасті» та ТОВ «Фрегат» про визнання недійсними правочинів та застосування наслідків їх нікчемності та його позовом до ТОВ «Компанія Дасті» , ПАТ «Імексбанк» , ТОВ "Фрегат" про захист прав споживачів та визнання недійсним договору про відступлення, а також інші, подібні справи (а.с. 139-170, т. 1, а.с. 216-220, т. 1; а.с. 14-18; 21-29, т.2).

Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1378 гривень відповідно до задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3-7,10-13,18,11,76 83, 95, 133, 141, 174, 213,228,229,241-246,258,259,263-268,272-279 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 550, 599, 617, 625, 634,1048,1050,1054,1056-1 ЦК України, Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " КОМПАНІЯ ДАСТІ" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: 02068, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 (паспорт: СН 326935 Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 29.10. 1996 р.) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» (юридична адреса: 65017 м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/11Ж офіс 86) , № рахунку 7190 в ПАТ ОТП Банк» МФО 300528 заборгованість за Договором про надання кредиту № 999-00042443/1 від 29.03.2013 року в сумі 48 421 ( сорок вісім тисяч чотириста двадцять одну) гривень 78 копійок, в решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: 02068, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 (паспорт: СН 326935 Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 29.10. 1996 р.) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» (юридична адреса: 65017 м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2/11Ж офіс 86) , № рахунку 7190 в ПАТ ОТП Банк» МФО 300528 судовий збір у сумі 1 378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім ) грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 25 липня 2018 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК