Справа № 212/2760/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №212/2760/18, 2/212/1732/18 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 (надалі ПАТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернулося до відповідача з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 23468,70 грн. за кредитним договором та витрат понесених на сплату судового збору в сумі 1762,00 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що 14.03.2014 року відповідач уклав з Банком Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт ( далі Генеральна угода) б/н від 14.03.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8855,76 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі Договір), що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому Договором. Відповідач, не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, яка станом на 02.04.2018 року становить 23468,70 грн., з яких 6780,10 грн. заборгованість за кредитом, 4344,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 10848,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1495,98 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Позовна заява надійшла до суду 25.04.2018 року.

Справа підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому ухвалою від 11.05.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Судова кореспонденція, яка направлена відповідачу, була повернута до суду, у звязку зі спливом строку зберігання, враховуючи зазначене, суд вважає не поважною причиною неявки відповідача до суду.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247ч.2ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Детально вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до підписаної Генеральної угоди б/н від 14.03.2014 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір, позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з першого по двадцять пяте число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.5).

Відповідно до п.1.1.3.2.11. Умов та правил надання банківських послуг, - ОСОБА_1 має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобовязань перед Банком.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав всі покладенні на нього обовязки, згідно умов Договору, що не спростовано відповідачем та доказів цьому не надано.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Детально вивчивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», виходячи з наступного.

Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 31 день, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 1495,98 грн.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У частині 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Встановлений законом розмір неустойки може бути збільшений у договорі (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Положення ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ст. 12 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, якщо її розмір значно перевищує розмір збитків.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1120цс15, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

При цьому, встановивши, що розмір пені значно перевищує розмір основного боргового зобовязання за кредитним договором, а також те, що у разі стягнення заборгованості у визначеному банком розмірі, в тому числі і пені, призведе до порушення прав відповідача суд приходить до висновку про застосування до спірних правовідносин положень ч. 3ст. 551 ЦК України.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише штраф та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення пені.

На підставі наведеного, виходячи із принципів об'єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 21972 грн. 72 коп., яка складається з: 6780,10 грн. заборгованість за кредитом, 4344,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 10848,00 грн. заборгованість за пенею та комісією.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений ним при звернені з позовом до суду в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст.11,14-16,610-612,623,625,629,1054-1055 Цивільного кодексу України, ст.ст.2,4,5,17,18,77-81,259,263-265,280-281 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.03.2014 року в сумі 21972 (двадцять одна тисяча девятсот сімдесят дві) гривень 72 копійки, яка складається з: 6780,10 грн. заборгованість за кредитом, 4344,62 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 10848,00 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 1762 гривні 00 копійок.

В решті частини позовних вимог ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне найменування та імя сторін:

Позивач: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», місце знаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , рах. № 3111, МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2,

Суддя: О. Н. Борис

Повне рішення складено та підписано 25.07.2018 року.