АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5613/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

при секретарі Маличівській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3, Генеральної прокуратури України про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною інформації.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3, Генеральної прокуратури України про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною інформації.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3, Генеральної прокуратури України про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною інформації.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі та прийняття постанови про направлення справи для розгляду до Печерського районного суду міста Києва, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що відкриваючи провадження у справі за правилом альтернативної підсудності ( частина 9 статті 110 ЦПК), судом першої інстанції не враховано, що відповідач ОСОБА_3 є співробітником Генеральної прокуратури України, що знаходиться за адресою вул. Різницька, 13/15, м. Київ, тобто у Печерському районі м. Києва.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_5 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_3, посилаючись на те, що позов поданий в суд за місцезнаходження Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури, заступником керівника якої є ОСОБА_3 Оскільки дана установа територіально знаходиться у Шевченківському районі міста Києва, тому судова справа за позовом ОСОБА_4 підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах - п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VІІІ .

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Представник Генеральної прокуратури України - Конакова В.О. підтримала доводи апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити. Відповідач ОСОБА_3 ( заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури) в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відкриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3, Генеральної прокуратури України про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною інформації, суд першої інстанції, керувався тим, що справа підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

Проте до такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із загальним правилом територіальної підсудності, що передбачено статтею 109 ЦПК України (в редакції закону, на час пред'явлення позову), позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а щодо юридичної особи - за положеннями статті 89, 93 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до двох відповідачів: заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3, Генеральної прокуратури України.

Позов поданий ним в суд Шевченківського району міста Києва за положеннями частини 9 статті 110 ЦПК України (в редакції закону, на час пред'явлення позову) за місцем роботи відповідача - заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3.

В обґрунтування пред'явлення позову за правилами альтернативної підсудності позивач посилався на ту обставину, що він не володіє відомостями щодо місця проживання відповідача ОСОБА_3, проте останній працює у Спеціалізованій антикорупційній прокуратурі Генеральної прокуратури України, що розташована в Шевченківському районі міста Києва по вулиця Ісаакяна, 17.

Між тим, як свідчить матеріально-правова вимога щодо якої позивач просить ухвалити рішення зводиться до захисту честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною інформації, поширену ОСОБА_3, як заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України в судовому засіданні Солом'янського районного суду міста Києва під час розгляду справи № 760/12489/17 у кримінальному провадженні № 0003712.

За змістом норми статті 277 ЦК України поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Таким чином, за суб'єктним складом сторін у пред'явленому позові ОСОБА_4 та за характером відносин, такий позов пред'являється в суд за місцезнаходженням юридичної особи, у якій працює ОСОБА_3

Як свідчать подані матеріали до суду та не заперечується учасниками справи, що ОСОБА_3 є заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України.

Згідно положення про Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру Генеральної прокуратури України, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 12 квітня 2016 року № 149, Спеціалізована антикорупційна прокуратура Генеральної прокуратури України є самостійним структурним підрозділом Генеральної прокуратури України (на правах Департаменту), підпорядкованим заступнику Генерального прокурора України - керівнику Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

У своїй діяльності Спеціалізована антикорупційна прокуратура керується Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру», Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, іншими актами законодавства, наказами Генеральної прокурора України, керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Регламентом Генеральної прокуратури України, а також цим Положенням.

Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру очолює заступник Генерального прокурора України - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, який має першого заступника та заступника. Керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури підпорядковується безпосередньо Генеральному прокурору.

На підставі організаційно - правового документу (положення), який встановив порядок утворення структурного підрозділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, його завдання, функції, права та обов'язки, організацію роботи, взаємовідносини з іншими структурними підрозділами слід дійти висновку, що Спеціалізована антикорупційна прокуратура хоча і є самостійним структурним підрозділом Генеральної прокуратури України, однак за визначеними функціями не є відокремленим підрозділом ні організаційно, ні територіально від юридичної особи, а отже є частиною юридичної особи - Генеральної прокуратури України. Відповідно фізична особа, яка прийнята на роботу у структурний підрозділ юридичної особи вважається працівником саме юридичної особи.

Таким чином, заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 є працівником Генеральної прокурори України, що і підтвердила в судовому засіданні представник Генеральної прокуратури України Конакова В.О.

Інформація на сайті Міністерства юстиції України з формування безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - ЄДР, яка відкрита для загального ознайомлення, свідчить про те, що місцезнаходження юридичної особи Генеральної прокуратури України значиться по вулиці Різницька, 13/15 у місті Києві, що відповідно до адміністративно - територіального поділу районів відноситься до Печерського району міста Києва.

Отже, згідно з процесуальним законом справа за пред'явленим позовом ОСОБА_4 до заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3, Генеральної прокуратури України про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною інформації підсудна Печерському районному суду міста Києва.

За наведених обставин ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 постановлена із порушенням правил підсудності.

У відповідності до вимог статті 380 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справіта приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

За таких обставин, постановлена з порушенням правил підсудності ухвала Шевченківського районного суду міста Києва про відкриття провадження у справі від 11 серпня 2017 року підлягає скасуванню з направлення справи на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 374, 380, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3, Генеральної прокуратури України про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання недостовірною інформації скасувати.

Справу направити на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 липня 2018 року.

Головуючий

Судді: