ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/819/18
Провадження № 2/636/846/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до СТОВ «Маяк» в особі голови ОСОБА_5 про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки № б/н, площею 3,6791 га, кадастровий номер :02:000:0116, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, укладений 23.03.2016 в новій редакції до договору оренди від 29.07.2014, зареєстрований 06.08.2014 у Державному реєстрі речових прав за № 13597262.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 посилається на те, що вона передала в оренду СТОВ «Маяк» строком на 10 років з щорічною виплатою орендної плати у формі та розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі: земельну ділянку площею 3,6791 га, кадастровий номер :02:000:0116, за договором оренди землі б/н, зареєстрованим в ДРРП 06.08.2014 за № 13597262. На даний час, її як власника не влаштовує обумовлений розмір орендної плати. Позивач вважає, що орендна плата має становити не менше 11% від нормативної грошової оцінки землі, з урахуванням добутку коефіцієнтів індексації за попередні роки. У звязку з цим, на початку листопада 2017 року, позивач звернулася до відповідача з письмовою вимогою (яка повторно направлялась у лютому 2018 року) про збільшення розміру орендної плати з 4% на 11%, шляхом оформлення додаткових угод про внесення змін до п. 8 договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та СТОВ «Маяк» в особі ОСОБА_5 До вимоги було додано 3 примірники Додаткових угод. Однак, СТОВ «Маяк» відповідь на дану вимогу не надано. З огляду на те, що сторони не дійшли згоди стосовно змін істотних умов договору оренди земельної ділянки в частині збільшення розміру орендної плати, позивач просить розірвати достроково договір оренди земельної ділянки, укладений між нею та СТОВ «Маяк», з підстав невиконання умов договору, а саме: орендна плата за користування належною позивачу земельною ділянкою повинна сплачуватися відповідачем щорічно протягом дії договору, не пізніше як у термін до 31 грудня, до цього часу частина орендної плати за 2017 рік відповідачем не виплачена; позивач не має можливості отримати документально підтверджену інформацію щодо розміру, методу нарахування та виплати їй орендної плати з урахуванням щорічної індексації; передавши фактично в оренду земельну ділянку, позивач підписала договір без дати, яку відповідач самостійно проставив, і яка відповідає вимогам щодо набуття права оренди з дати реєстрації договору, про що позивач повідомлена не була; в договорі оренди землі не міститься конкретної дати закінчення терміну дії договору; акт приймання-передачі вищезазначеної земельної ділянки датований 23.03.2016, хоча, самого факту передачі земельної ділянки на місцевості не відбулося, позивач не має відомостей про її місцезнаходження та стан; відповідач не конкретизував умови використання земельної ділянки, у звязку з чим, у позивача є сумніви щодо розумного і належного цільового її використання, оскільки, в договорі не зазначено, які саме насадження чи посіви будуть здійснюватися на земельній ділянці, їх тривалість, не зазначені заходи, спрямовані на покращення стану землі, що дає можливість ефективного її використання, тому, після закінчення терміну дії договору оренди, задля відновлення родючості землі, позивачу необхідно буде вкладати немалі кошти, які вона не зможе накопичити з таким розміром орендної плати, яку на даний час виплачує орендар; відповідач не надав позивачу проект землеустрою щодо забезпечення еколого-економічного обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, як того вимагає чинне законодавство, такий проект і досі не розроблений та відсутній у орендаря.

Не визнаючи заявлені позовні вимоги, головою СТОВ «Маяк» ОСОБА_5 подано до суду відзив, в якому викладені заперечення проти позову, обґрунтовані тим, що договір оренди з позивачем абсолютно законний, є діючим, жодної з підстав для дострокового розірвання договору оренди у судовому порядку, наведених позивачем, не існує, і тому має виконуватись сторонами з огляду на те, що між СТОВ «Маяк» та позивачем укладений договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. Договір був підданий державній реєстрації і з дати держреєстрації набув чинності. Термін дії договору починає спливати з дати державної реєстрації.

Відповідач заперечує наявність обставин неповної та (або) несвоєчасної сплати відповідачем орендної плати за договором оренди, на підтвердження чого надав відповідний розрахунок орендної плати за земельну ділянку. Крім того, орендна плата за 2017 рік проіндексована. За оренду земельної ділянки у 2017 році відповідач сплатив позивачу у термін до 31.12.2017 грошима орендну плату у розмірі 10 839,75 грн. Таким чином, порівняно з умовами договору оренди, відповідач фактично переплатив позивачу орендну плату за 2017 рік на 5 579,07 грн.

Відповідач використовує орендовану земельну ділянку за її цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дотримується екологічної безпеки землекористування і зберігання родючості ґрунтів, не допускає погіршення екологічного стану земельної ділянки внаслідок своєї господарської діяльності. Порядок сівозмін відповідачем не порушується.

З огляду на викладене, відповідач стверджує, що належним чином виконує свої обовязки, які передбачені договором оренди та нормативно-правовими актами України, порушення договору оренди з боку відповідача відсутні.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини і факти, викладені у позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував, обґрунтовуючи це відсутністю правових підстав, про що зазначено у відзиві.

Свідок ОСОБА_6, являючись бухгалтером СТОВ «Маяк», підтвердила в суді, що орендна плата за користування земельною ділянкою позивача вноситься підприємством вчасно, на визначених договором умовах та у відповідності до діючого законодавства України.

Згідно свідчень агронома СТОВ «Маяк» ОСОБА_7, за час існування підприємства фактів порушення правил сівозмін чи використання будь-яких земель не за цільовим призначенням - не встановлено, проект землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозмін, про який згадує позивач, не є обовязковим додатком до договору оренди і такий проект не відноситься до істотних умов договору.

Свідок ОСОБА_8 - завідувач зернотоком на СТОВ «МАЯК», пояснив суду, що орендна плата вноситься підприємством не тільки у грошовій, а й у натуральній формі.

Вислухавши думку сторін, покази свідків, оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачеві на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,6791 га, кадастровий номер :02:000:0116, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП від 01.04.2016 за № 56485673 (а.с. 18-20).

Відповідно до Договору оренди земельної ділянки б/н, укладеному між сторонами, позивач передав відповідачеві в оренду строком на 10 років з щорічною виплатою орендної плати в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельну ділянку площею 3,6791 га, кадастровий номер :02:000:0116, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, що визначено в п.п. 7, 8 спірного договору (а.с. 12-15).

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позивача щодо прийняття умов, визначених у договорі.

При укладанні договору складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди від 23.03.2016, які також містять підписи сторін (а.с. 16-17).

Таким чином, сторонами укладено правочин, за яким позивач передав у платне користування відповідачеві належну їй на праві приватної власності земельну ділянку на умовах, визначених сторонами у спірному договорі.

В 2017 році позивач звернулася до відповідача з письмовою вимогою щодо внесення змін до договору оренду земельної ділянки, в частині збільшення розміру орендної плати з 4% на 11% від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням добутку коефіцієнтів індексації за попередні роки, шляхом оформлення додаткової угоди про внесення змін до п. 8 спірного договору оренди земельної ділянки (а.с. 21).

Дана вимога відповідачем виконана не була.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Правовідносини з оренди земельних ділянок регулює Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 31 Закону України «Про оренду землі» регламентує загальний порядок розірвання договору оренди землі, зокрема: ч. 3 та ч. 4 статті встановлюють, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. За вимогою однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішення суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Обов'язки орендаря визначені у ст. 25 Закону України «Про оренду землі», до яких належить: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реєстраційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Аналізуючи зазначені положення законодавства та враховуючи врегулювання відносин, повязаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Судом досліджено письмові докази, які підтверджують сплату орендної плати за спірним договором у повному обсязі, що вказано у наданих відповідачем копіях розрахункових документів (а.с. 47, 49-68). Що також підтвердилось показами свідків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що орендна плата за спірним договором сплачена відповідачем позивачу в повному обсязі, відповідно до умов договору.

Крім цього, суд також зазначає, що доводи позивача щодо невиконання орендарем вимог закону в частині невиготовлення та нерозроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, оскільки жодних доказів, які б свідчили про порушення прав позивача у зв'язку із цим, суду не надано. Також, позивачем не надано доказів про зниження та втрату родючості, погіршення корисних властивостей земельної ділянки, належній їй.

Відповідно до п. «г» ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам.

Згідно з довідкою № 86 від 25.03.2018, на земельній ділянці, переданій позивачем в оренду СТОВ «Маяк», у 2015 році вирощувалась озима пшениця, у 2016 соняшник, у 2017 кукурудза + сорго на силос. На полі було внесено мінеральних добрив відповідно до прийнятої технології вирощування зазначених культур (а.с. 69).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 81 ЦПК України, позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог щодо порушення відповідачем вимог договору, раціонального та цільового використання земельної ділянки, не доведено наявність обмежень орендованої земельної ділянки чи порушення відповідачем порядку сівозмін, крім того, посилання позивача на те, що відповідач повинен був розробити проект землеустрою, що забезпечує еклого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо вказаної земельної ділянки, не ґрунтуються на вимогах законодавства, а тому, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_4 до СТОВ «Маяк» в особі голови ОСОБА_5 про розірвання договору оренди земельної ділянки № б/н, площею 3,6791 га, кадастровий номер :02:000:0116, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, укладеного 23.03.2016р. в новій редакції до договору оренди від 29.07.2014р., зареєстрованого 06.08.2014р. у Державному реєстрі речових прав за № 13597262, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя

Повний текст рішення виготовлений 30.07.2018р.