ПОСТАНОВА

Іменем України

27.07.2018 року м. Кропивницький

Справа № 401/3297/17

Провадження № 22-ц/781/1135/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5 закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4, від імені якої діє представник ОСОБА_6, на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Волошина Н.Л.) від 2 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Подорожненського «Навчально - виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області про стягнення щорічної грошової винагороди.

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що працює в Подорожненському «Навчально - виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області вчителем інформатики та класоводом. 19 червня 2017 року Великоандрусівською сільською радою прийнято рішення «Про прийняття у власність Великоандрусівської ОТГ Подорожненського НВК та Великоандрусівської школи» та прийнято рішення про утримання навчальних закладів за рахунок бюджетів обєднаної територіальної громади. Після зміни власника школи відбулися суттєві зміни в заробітній платі. За сумлінну працю та зразкове виконання службових обовязків ст. 57 Закону України «Про освіту» педагогічним працівникам гарантується виплата щорічної грошової винагороду, яку зазвичай виплачують до Дня вчителя за показники роботи попереднього року, в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати). Право педагогічних працівників на отримання щорічної грошової винагороди за професійні досягнення також містить Галузева угода на 2016 2020 роки, укладена між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспіки працівників освіти і науки. Однак у 2017 році така винагорода їй виплачена не була, в звязку з чим вона звернулась до суду за захистом права на оплату праці.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути х Подорожненського «Навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня шкодла І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світлоовдського району Кіровоградської області на свою користь недоплачену щорічну грошову винагороду в розмірі посадового окладу в сумі 3872 грн.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 січня 2018 року (а.с. 56 57), у звязку з тим, що 12 грудня 2017 року Подорожненський «Навчально - виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області реорганізовано шляхом приєднання до ОСОБА_5 закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, до участі у справі залучено в якості правонаступника відповідача ОСОБА_5 заклад «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 2 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено повністю.

Суд дійшов висновку, що відповідно до змісту ст. 57 Закону України «Про освіту» та Порядку надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форм власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обовязків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2000 року № 898, право педагогічного працівника на отримання щорічної грошової винагороди не є абсолютним, а рішення про наявність підстав для виплати такої винагороди та її розмір приймається наказом керівника навчального закладу з урахуванням визначених критеріїв та специфіки навчального закладу згідно затвердженого положення, погодженого з профспілковим комітетом. Залежність права педагогічного працівника від рішення керівника навчального закладу створює невизначеність у праві позивача. Проте суд не може перебирати на себе повноваження, які йому не належать, та за відсутності відповідного рішення керівника навчального закладу вирішувати питання надавати оцінку виконанню позивачем своєї роботи. У звязку з цим вважав, що позивач обрала невірний спосіб захисту свого права. Крім того, суд дійшов висновку, що Великандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області являється неналежним відповідачем так, як вирішення питання про наявність підстав для виплати щорічної грошової винагороди конкретному педагогічному працівнику не відноситься до її компетенції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводів сторін

У поданій від імені ОСОБА_4 її представником ОСОБА_6 апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про стягнення з ОСОБА_5 закладу навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області на її користь щорічну грошову винагороду в розмірі посадового окладу.

Вона посилається на те, що висновки суд не відповідають обставинам справи, а рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам є державною гарантією і відноситься до додаткової заробітної плати. Згідно ст. 22 Закону України «Про оплату праці» субєкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Отже позивач не міг бути позбавлений на отримання такого виду оплати своєї праці без законних на те підстав. Суд невірно вказав про відсутність у нього компетенції для оцінки праці позивача за критеріями сумлінності та зразковості. Висновок суду про неправильність обраного позивачем способу захисту свого права суперечить змісту ст. 233 КЗпП України.

Представник позивача ОСОБА_6 надіслав суду додаткові письмові пояснення у яких вказує на те, що Великоандрусівський навчально-виховний комплекс, з яким позивач перебуває у трудових відносинах, є належним відповідачем у справі так, як несе самостійну відповідальність за своїми зобовязаннями, в тому числі за тими, які виникли у звзку порушенням прав його працівників. ОСОБА_5 установа «Центр з обслуговування закладів та установ Великоандрусівської обєднаної територіальної громади» участі у спірних правовідносинах не приймала, права позивача не порушувала. Крім того зазначено, що однією з підстав невиплати позивачці щорічної грошової винагороди стала її участь у страйку, який рішенням суду в адміністративній справі визнаний незаконним, що має ознаки дискримінації.

Відповідачі не скористалися своїм правом надати суду відзив на апеляційну скаргу.

Учасники справи, повідомленні належним чином про час, дату і місце її розгляду, в судове засідання не зявилися. Від представника позивача ОСОБА_6 надійшло письмове клопотання про розгляд справи без його та позивача присутності. Відповідачі не повідомили про причини їх неявки.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. У звязку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно ч.ч. 4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Заслухавши у судовому засіданні 18 липня 2018 року доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені суд першої інстанції неоспорювані обставини:

?позивач ОСОБА_4 працювала вчителем у Подорожненському «Навчально - виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області;

?на підставі рішення Великоандрусівської сільської ради Світловодського району кіровоградської області від 20 липня 2017 року № 133 «Про здійснення реорганізації освітніх закладів» Подорожненський «Навчально - виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області реорганізовано шляхом приєднання до ОСОБА_5 закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області про що 12 грудня 2017 року внесено відомості у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

?відповідно до наказу № 19 к від 11 грудня 2017 року «Про переведення учасників освітнього процесу Подорожненського НВК до КЗ НВК «ЗШ І-ІІІ супенів ДНЗ» Великоандрусівської сільської ради» ОСОБА_4 призначена на відповідну посаду шляхом переведення до ОСОБА_5 закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області;

?у 2017 році позивачу не виплачувалася щорічна грошова винагорода, передбачена ст. 57 Закону України «Про освіту».

Норми права

Статтею 57 Закону України «Про освіту» передбачено, що держава забезпечує педагогічним і науково-педагогічним працівникам виплату щорічної грошової винагороди в розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) за сумлінну працю, зразкове виконання покладених на них обовязків.

Порядок надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної та комунальної форм власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обовязків, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2000 року № 898 (далі Порядок).

Згідно пункту 2 вказаного Порядку щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам надається за сумлінну працю, зразкове виконання службових обов'язків за умови досягнення ними успіхів у вихованні дітей, навчанні, вихованні, професійній підготовці учнівської та студентської молоді, методичному забезпеченні, відсутність порушень виконавчої і трудової дисципліни та здійснюється в межах загальних коштів, передбачених кошторисом навчального закладу чи методичної установи на оплату праці.

Відповідно до п. 4 Порядку щорічна грошова винагорода педагогічним працівникам видається на підставі наказу керівника навчального закладу чи методичної установи, а керівникам - за погодженням з організацією вищого рівня.

Оцінка судом доводів сторін та рішення суду першої інстанції

З копії листа Кіровоградської обласної державної адміністрації від 28 грудня 2017 року (а.с. 144 - 145) вбачається, що у бюджеті Великоандрусівської ОТГ на 2017 рік видатки на виплату щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам були заплановані.

Суд встановив, що у 2017 році ні керівник Подорожненського «Навчально - виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, ні керівник ОСОБА_5 закладу «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області наказів про виплату вчителю ОСОБА_4 щорічної грошової винагороди, передбаченої ст. 57 закону України «Про освіту», не видавали.

ОСОБА_5 заклад «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області (відповідач по справі) у своїх письмових запереченнях на позов (а.с. 67 68) посилався на те, що видача такого наказу являється правом, а не обовязком керівника навчального закладу.

Проте наявність у керівника дискреційних повноважень у вирішенні цього питання не може бути підставою для свавільного, безпідставного позбавлення педагогічного працівника на отримання передбаченої законом гарантованої виплати у межах наявного фінансування. Відмова у здійсненні такої виплати має бути обґрунтованою з посиланням на факти несумлінності педагога у виконанні своїх обовязків, наявність фактів порушень виконавчої або трудової дисципліни.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що бездіяльність навчального закладу у вирішенні питання призначення педагогічним працівникам щорічної грошової виплати а також необґрунтована відмова у її призначенні свідчать про порушення права таких працівників та можуть бути підставою для звернення до суду за їх захистом.

Проте не можна погодитися з висновком місцевого суду про неправильність обраного позивачем способу захисту свого права у звязку з відсутність у суду компетенції на здійснення оцінки наявності або відсутності критеріїв призначення такої грошової виплати, передбачених ст. 57 Закону України «Про освіту» так, як цей висновок суду суперечить попередньому.

Крім того, вказавши про неправильно обраний позивачем спосіб захисту, суд першої інстанції не вказав, який законний спосіб захисту права може бути застосований судом при вирішенні виниклого між сторонами спору.

ОСОБА_5 заклад «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області не навів мотивів неприйняття рішення з питання виплати, зокрема позивачу, щорічної грошової винагороди.

Доводи Великоандрусівської сільської ради про те, що позивач допускала порушення трудової і виконавчої дисципліни суд першої інстанції до уваги не взяв та відповідної оцінки їм не надав.

Водночас суд першої інстанції дійшов в цілому правильного висновку про те, що Великоандрусівська сільська рада Світловодського району Кіровоградської області не є належним відповідачем у справі так, як вирішення питання про призначення позивачу щорічної грошової допомоги та здійснення безпосередньої її виплати не відноситься до компетенції ради.

Натомість суд не зясував особу, яка має здійснювати вказану виплату та на кого, у випадку доведеності позову, має покладатися відповідальність за його виконання.

У письмових поясненнях до суду, ОСОБА_5 заклад Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенівДошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області посилався на те, що він не являється розпорядником виділених на його фінансування бюджетних коштів, не здійснює безпосереднє нарахування та виплату оплати праці педагогічним та непедагогічним працівникам закладу, в тому числі щорічної грошової винагороди. Вказані повноваження належать створеній Великоандрусівською сільською радою окремій юридичній особі - ОСОБА_5 установі «Центр з обслуговування закладів та установ Великоандрусівської обєднаної територіальної громади», яка здійснює комплексне фінансове обслуговування комунальних закладів територіальної громади, але не залучалася до участі у справі в якості відповідач.

Вказана юридична особа зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про що у реєстрі здійснено запис 17 липня 2017 року (https://online.minjust.gov.ua).

Отже ОСОБА_5 установа «Центр з обслуговування закладів та установ Великоандрусівської обєднаної територіальної громади» являється учасником спірних правовідносин, як безпосередній платник коштів, заявлених позивачем до стягнення.

Оскільки відповідачі безпосередньо оплату праці працівників навчальних закладів Великоандрусівської ОТГ не здійснюють, то рішенням суду, незалежно від доведеності порушення прав позивача, з вказаних осіб неможливо стягнути кошти, тобто неможливо задовольнити предявлені до них позовні вимоги.

Право позивача на предявлення позову передбачає, серед іншого, можливість на свій розсуд визначення відповідача, тобто особу, яка відповідає за позовом. При цьому відповідачем може бути не лише особа, яка порушила права, свободи чи інтереси за захистом яких позивач звертається до суду, а й особа на яку на підставі закону або договору покладається відповідальність за здійснене порушення. Ризики у звязку з неправильним визначенням відповідача покладаються на позивача.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

Предявлення позову до неналежного відповідача, предялення позову не до всіх відповідачів, відповідальність яких не можна розмежувати, являється підставою для відмови в позові.

Оскільки заміна неналежного відповідача або залучення іншої особи в якості співвідповідача передбачає розгляд справи спочатку на стадії розгляду справи судом першої інстанції (ч. 4 ст. 51 ЦПК України), на стадії апеляційного розгляду справи правила щодо заміни відповідача або залучення співвідповідача не можуть бути застосовані.

Внаслідок непредявлення позивачем вимог до всіх осіб, які мають за ним відповідати, а також предявлення позову до Великоандрусівської сільської ради, яке не є належним відповідачем у справі, а також у звязку з тим, що предявленні до ОСОБА_5 закладу Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Дошкільний навчальний заклад» Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області вимоги не можуть бути ним задоволені, в позові належить відмовити.

У звязку з тим, що суд першої інстанції прийшов до такого ж по суті висновку, підстави для задоволення вимог апеляційної скарги позивача відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4, від імені якої діє представник ОСОБА_6, без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 2 квітня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду з підстав передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 27 липня 2018 року.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді: С.М. Єгорова

ОСОБА_3