Справа № 450/8/17 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/5771/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю - апелянта ОСОБА_2, представника апелянта ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5,

озглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство «Львівський лікеро-горілчаний завод» про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство «Львівський лікеро-горілчаний завод», який в подальшому уточнила та просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, за рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.12.2013 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 із 750, 00 грн. (сімсот пятдесяти) до 1725, 00 грн., (однієї тисячі сімсот двадцяти пяти гривень), починаючи стягувати такі від дня подання позову щомісяця до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах суми збільшеного розміру аліментів за один місць з відрахуванням стягнутих за цей період індексованих сум аліментів, стягнути одноразово із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2300,00 грн., що відповідає 50% витрат на придбання товарів шкільного призначення, осінньо-зимового одягу та взуття неповнолітній ОСОБА_6, стягнути наперед одноразово із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 5 499, 50 грн. (пять тисяч чотириста девяносто девять гривен 50 коп.) - половину додаткових витрат на придбання ноутбуку, необхідного неповнолітній ОСОБА_6 для виконання навчальної програми відповідно до рахунку № 5 від 24.04.2017 року.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство «Львівський лікеро-горілчаний завод» про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат - задоволено частково.

Вирішено:

-збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.12.2013 року у справі № 449/707/13ц, яким ухвалено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 750, 00 грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2013 року до досягнення повноліття та

-стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі розмірі 1 200, 00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття;

-стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, додаткові витрати для забезпечення придбання ноутбука для ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 5 499, 50 (пять тисяч чотириста девяносто девять гривень пятдесят копійок) грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 липня 2017 року оскаржив відповідач ОСОБА_2

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене без повного та всебічного зясування всіх обставин справи та із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував, що станом на 2013 рік, коли прожитковий мінімум на дитину відповідного віку становив 1210, 00 грн., апелянт добровільно погодився сплачувати по 750, 00 грн. на дитину, саме з врахуванням інтересів дитини, що становило не тільки 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, а було значно більше навіть від половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших доходів, крім заробітної плати, в апелянта немає, і позивач про це добре знає, однак, безпідставно зазначає, що він має у власності земельну ділянку, яку здає в оренду. Окрім того, судом не враховано, що половина прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час ухвалення рішення становить 1777 гривень : 2 = 888 грн. 50 коп., апелянт згідний сплачувати 1000 грн. 00 коп. на дитину, оскільки на даний час розмір його заробітку зменшився. Вважає, що збільшивши розмір аліментів до 1 200, 00 грн., суд не врахував матеріальне становище позивача, яка також зобовязана утримувати дитину нарівні з апелянтом. Судом не враховано й те, що апелянт проживає разом із своїми батьками, пенсіонерами і на рівні з ними несе витрати по оплаті комунальних послуг, які є високими. Окрім того, апелянт працює в м. Львові і щоденно змушений доїжджати із с. Ямпіль Пустомитівського району Львівської області.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що категорично не погоджується із рішенням суду про стягнення 5 499, 50 грн. для придбання ноутбука та програмного забезпечення для дитини, оскільки даний ноутбук позивач має намір придбати в першу чергу для себе, що могла давно зробити, оскільки має високий рівень доходів. Крім того, позивач в судовому засіданні підтвердила той факт, що в школі є компютерний клас, діти мають доступ до них та займаються, виконують домашні завдання. Вважає, що придбання компютера для дитини не відноситься до додаткових витрат, а включається до аліментних зобовязань.

Просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 липня 2017 року скасувати в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким збільшити розмір аліментів на дитину до 1000, 00 грн. щомісячно, який відповідач повинен сплачувати з часу вступу рішення в законну силу до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні позовної вимоги про стягнення 5499 грн. 50 коп. додаткових витрат на дитину, для придбання ноутбука відмовити за безпідставністю. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 липня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 залишити без змін.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Справа розглядається Апеляційним судом Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.Таким чином, дана справа розглядається за правилами ЦПК України в редакції Закону №2147-У111 від 03.10.2017 року, яка набрала чинності з 15.12.2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимоги апеляційної скарги.

Таким чином, у даній справі законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині задоволених позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено, а відтак судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позовні вимоги в частині збільшення розміру стягуваних за рішенням суду аліментів на дитину, частково, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.12.2013 року у справі № 449/707/13ц та ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 25.02.2014 року у справі № 449/707/13ц, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зобовязано виплачувати на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 750,00 грн., щомісячно, починаючи з 14.08.2013 року до досягнення повноліття.

Від моменту постановлення рішення Перемишлянським районним судом Львівської області 24.12.2013 року змінилось матеріальне становище відповідача, оскільки він обійняв більш оплачувану посаду, що було визнано сторонами у судовому засіданні. Середня заробітна плата відповідача за період січень 2016 р. квітень 2017 р. складає 7 841, 54грн. без врахування відрахувань.

Відповідно до приписів ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, фактично двоє батьків зобовязані утримувати своїх дітей в рівних частинах та сплачувати аліменти в рівних частинах.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Покликання відповідача на обставину, що у нього на утриманні перебувають батько та мати пенсійного віку, не знайшли свого підтвердження, оскільки у судовому засіданні відповідачем підтверджено, що обоє батьків отримують пенсію, мати також працює, необхідність здійснення витрат для лікування батька не підтверджено зі сторони відповідача доказами.

З врахуванням того, що на момент розгляду справи у суді, відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років збільшився та становить 1777, 00 грн., та беручи до уваги всі обставини справи, з врахуванням розміру встановленого державою соціального та матеріального забезпечення дитини відповідного віку та право дитини на належний рівень життя, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача за рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.12.2013 року у справі № 449/707/13ц на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, із 750, 00 грн., до 1 200, 00 грн.

Щодо вимоги про стягнення аліментів у збільшеному розмірі з моменту подачі позовної заяви, то суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що у задоволенні такої слід відмовити, оскільки аліменти у новому розмірі починають стягувати з дня набрання рішенням законної сили.

У ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню.

Встановлено в судовому засіданні в суді першої інстанції, підтверджено в суді апеляційної інстанції та сторонами не заперечується, що дочка сторін - ОСОБА_6 на момент розгляду справи завершила навчання у 6 -му класі та з нового навчального року розпочне навчання у 7-му класі.

Згідно навчальної програми для 5-9 класів загальноосвітніх навчальних закладів за новим Держаним стандартом базової і повної загальної середньої освіти, зокрема, в навчальній програмі «Іноземні мови» вказано : «Проте лише підручник не може забезпечити досягнення цілей, визначених державою до рівня володіння іноземною мовою випускників сучасної школи. Потрібно широко використовувати й інші засоби: робочі зошити, аудіо- та відеоматеріали, книжки для домашнього читання, текстові завдання тощо. Доцільно активніше впроваджувати у практику школи електронні носії інформації, що не тільки урізноманітнюють навчальний процес, але й сприяють його ефективності, дозволяють індивідуалізувати та диференціювати навчальну діяльність учнів відповідно до їхніх особистісних рис, здібностей та рівнів навченості».

Згідно з навчальною програмою курсу інформатики для 5-9 класів загальноосвітніх навчальних закладів у 7-му класі передбачено вивчення розділів програми: створення та опрацювання числових даних, компютерні мережі, моделювання, основи алгоритмізації та програмування, розвязування компетентнісних задач, виконання індивідуальних і групових навчальних проектів. При виконанні роботи учні самостійно ознайомлюються з додатковою навчальною та науковою літературою, відомостями з інших джерел, зокрема з Інтернету, навчаються аналізувати й критично оцінювати їх.

Тобто, враховуючи наведене, для успішно виконання програми курсів ряду шкільних навчальних дисциплін, доньці сторін необхідно використовувати комп'ютерні засоби з відповідним програмним налаштуванням. Конструкція ст.185 СК України передбачає обовязок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину та повязує цей обовязок з особливими обставинами, перелік яких у самій статті не є вичерпним. Впровадження нових державних стандартів загальної середньої освіти передбачає використання компютерної техніки, а відтак батьки повинні брати участь у забезпеченні таких додаткових витрат для дитини. Покликання відповідача на те, що донька може виконувати домашні завдання на компютері у школі, судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги, оскільки обмежена кількість компютерної техніки (10шт.) у школі унеможливлює їх використання всіма школи для виконання домашнього завдання.

З рахунку № 5 від 24.04.2017 року, виданого ФОП ОСОБА_7 (свідоцтво платника податку №698298, РНОКПП НОМЕР_1), вбачається, що вартість ноутбука HT 250 G (P5TO3EA) 10 499, 00 грн., вартість послуги налаштування ПК 500, 00 грн., що в сукупності становить 10 999, 00 грн.

Таким чином, оскільки батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини, а для належного розвитку дитини сторін необхідні додаткові витрати, а саме, у даному випадку такі витрати необхідні для придбання ноутбука та налаштування його програмного забезпечення, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що з відповідача слід стягнути в користь позивача 5499, 50 грн., що є половиною від суми призначеної для придбання ноутбука та його програмного забезпечення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки суд ухвалив правильне по суті і справедливе рішення, дійшовши його на підставі повно зясованих обставин, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом, а відтак підстав для скасування ухваленого у справі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 липня 2017 року та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 cерпня 2018 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_8