328/1205/18
20.07.2018
20 липня 2018 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Андрущенко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Гончарук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просив стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття доньки.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 06 березня 1999 року він проживав з відповідачкою однією сімєю в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Після розірвання шлюбу діти залишилися мешкати разом з матірю.
Відповідно до рішення Токмацького районного суд Запорізької області від 05 лютого 2007 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 10 січня 2006 року до досягнення ними повноліття.
З вересня 2017 року донька ОСОБА_3 фактично мешкає з позивачем, а згідно рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 12.12.2017 року було припинено стягнення аліментів з нього на користь відповідачки на утримання ОСОБА_3, так як донька фактично мешкає з ним. У звязку з тим, що відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає,ухиляється від її утримання, просить стягнути з неї аліменти на утримання дитини.
Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав, просив задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС № 346157 від 12 жовтня 2017 року, актовий запис № 49, відповідно до якого матірю є ОСОБА_2 відповідачка у справі.
Відповідно до рішення Токмацького районного суд Запорізької області від 05 лютого 2007 року по справі № 2-217/07, з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 10 січня 2006 року до досягнення ними повноліття.
Заочним рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 12.12.2017 року по справі № 328/2855/17, було припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 05 лютого 2007 року в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, так як донька фактично мешкає з ним.
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, суд вважає встановленим факт проживання неповнолітньої ОСОБА_3 з позивачем.
Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини.
Статтею 51 Конституції України передбачено обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідачка є особою працездатного віку, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями, свій обовязок щодо участі в матеріальному утриманні своєї дитини не виконує.
У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно з ч.2ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.
Враховуючи, викладене з відповідачки підлягають стягненню аліменти не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.13 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати на підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки в дохід держави в розмірі 704,80 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 430 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 травня 2018 року і до повноліття доньки.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного сулу Запорізької області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя