Справа №478/977/18
Пров. №2/478/378/2018
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2018 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Фалій В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В с т а н о в и в:

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 11.11.2006 року, від даного шлюбу мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, так як сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися в грудні 2017 року. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, примирення між ними неможливе, а тому позивач просить шлюб, укладений між нею та відповідачем - розірвати. Просила судові витрати покласти на неї. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Івженко».

У судове засідання позивач не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи був повідомлений завчасно та належним чином. З поданої заяви вбачається, що відповідач проти позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог ст.189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження, суд вважає за можливе прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.

11 листопада 2006 року між сторонами Відділом реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області було зареєстрований шлюб, актовий запис №64, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 018146.

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження, які містяться в матеріалах справи.

На теперішній час фактично припинено подружнє життя між сторонами. Шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 СК України, судом не встановлені.

Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами на даний час немає.

Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім'ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов'язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв'язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.».

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує клопотання позивача щодо віднесення витрат зі сплати судового збору на її рахунок.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 111, 112 СК України, ст.ст.12, 13, 76-89, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 (56002, Миколаївська область, смт. Казанка, вул. Василя Стуса, 48, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (56002, Миколаївська область, смт. Казанка, вул. Миру, 178, РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області (актовий запис № 64) розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище - «Івженко».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано суддею: 02 серпня 2018 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_5