Справа № 484/2387/18
Провадження № 2/484/1172/18
Рішення

іменем України

11.07.2018 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Закревського В.І.

при секретарі судового засідання Ярославській С.Д.

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,

встановив:

Позивач звернувсь до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним із моменту вчинення договору дарування квартири АДРЕСА_1, який було укладено 15.12.2008 року між ним та ОСОБА_4, і посвідчено приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Сулімою В.Ф. за реєстровим № 2656.

В обґрунтування позову зазначає, що вказаний договір було укладено для забезпечення доньки житлом, оскільки після розлучення у 2008 році з чоловіком постало питання с ким будуть проживати її неповнолітні діти. Після укладення договору ні ОСОБА_4, ні її діти, не проживали у вказаній квартирі. Особові рахунки, договори з електропостачальною, газопостачальною, водопостачальною організаціями не переоформлені на її ім'я, оплата за комунальні послуги нею не здійснювалась, оскільки знала, що ця квартира фактично належить позивачу. Незабаром ОСОБА_4 уклала шлюб з громадянином іноземної держави і виїхала в м. Дубаї в ОАЕ, де проживає і зараз. Все це свідчить про те, що укладений між ними договір дарування квартири є фіктивним.

Враховуючи наведені обставини та керуючись ст.ст. 203, 215, 234, 236 ЦК України позивач просить визнати вищевказаний договір дарування недійсним з моменту його вчинення.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Відзив до суду не надала.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вислухавши пояснення учасників процессу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 15 грудня 2008 року між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдаровувана) було укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Сулімою В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 2656, за яким позивач з однієї сторони та відповідач з другої сторони уклали договір про таке : дарувальник передає у власність обдаровуваної двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Відчужувана квартира складається з двох кімнат, жилою площею 26,21 кв. м., загальною площею - 43,1 кв.м. на першому поверсі двоповерхового житлового будинку. Ця квартира належить дарувальнику на підставі свідоцтва про право власності (серії НОМЕР_6), виданого управлінням житлово-комунального господарства Первомайської міської ради Миколаївської області від 26.11.2008 року та зареєстрованого Первомайським бюро технічної інвентаризації за №25514789, номер запису 12291.

ОСОБА_4 є донькою позивача, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 23.08.1997 року (а.с. 13). У відповідачки є діти від шлюбу з ОСОБА_6, а саме: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіям повторних свідоцтв про народження серії НОМЕР_5 від 13.05.2010 року та серії НОМЕР_4 від 27.12.2014 року (а.с. 4, 8).

Згідно витягу про реєстрацію права власності від 23.04.2009 року № 22552482, виданого Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 7).

На підтвердження відсутності переоформлення особових рахунків, договорів на надання та оплату послуг за відповідачкою свідчать копії розрахункових книжок по оплаті за воду та каналізацію, по розрахунках за послуги по утриманню будинків та прибудинкової території, по оплаті за природний газ, електроенергію, за вивіз твердих побутових відходів (а.с. 5, 10-12).

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

За приписами статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За змістом частини п'ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Отже, для визнання правочину фіктивним має бути встановлено наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину він має бути визнаний недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п'ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

В судовому засіданні позивач підтвердив, що для надання документу, який посвідчив би право власності відповідачки на житло в зв'язку з вирішенням питання місця проживання її дітей, ними було прийнято спільне рішення щодо дарунку двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Перед підписанням договору дарування вони домовились, що відповідачка в подальшому поверне йому квартиру, оскільки розуміли, що договір є фіктивним. Однак, незабаром відповідачка уклала шлюб з іноземцем і виїхала в Об'єднані Арабські Емірати, де і проживає по теперішній час. Таким чином при укладанні договору дарування було введено в оману приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Суліму В.Ф. щодо приховування справжніх намірів учасників правочину. Представник відповідачки підтвердила пояснення позивача з приводу фіктивності договору дарування вищевказаної квартири.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки договір дарування не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків під час його укладення, що є порушенням частин першої та п'ятої статті 203 ЦК України, то за правилами статей 215, 234 цього Кодексу договір дарування від 15 грудня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Сулімою В.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 2656, необхідно визнати недійсним, а позовні вимоги ОСОБА_9 - задовольнити.

Керуючись ст. ст. 2, 10-13, 200, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним із моменту вчинення договір дарування квартири АДРЕСА_1, що укладений 15 грудня 2008 року між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), посвідчений Сулімою В.Ф. - приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, зареєстровано в реєстрі за № 2656.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.07.2018

СУДДЯ :