ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 643/6050/17
Провадження № 2/643/642/18
03.07.2018 року Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Ференчук о.В.
за участю секретаря Сиротенко О.Є.
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів, -
Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати за надання юридичних послуг у розмірі 1500,00 грн.
Позивач в судове засідання не з*явилась надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за його відсутністю не надав, тому суд зі згодою позивача розглядає справу ну відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати за надання юридичних послуг у розмірі 1500,00 грн.
Пунктом 3.2 договору встановлений строк виготовлення виробів у строк 28 робочих днів з моменту укладання договору.
Отже, між сторонами виникли договірні правовідносини і сторони взяли на себе певні зобовязання.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Встановлено, що позивач виконала взяті на себе зобовязання та оплатила вартість послуг пов*язаних з виготовленням пластикових вікон, при цьому, відповідач до встановленого у договору терміну та до сьогоднішнього часу взяті на себе зобовязання не виконав.
Відповідно до п.п. 2.1 договору та чеків, сплачені позивачем кошти склали 11 587,00 грн.
Відповідно до п.. 3.2 умов договору, відповідач зобов*язаний виплачувати неустойку в розмірі 0,1 % від вартості замовлення за кожен день прострочки, що складає 2 408,64 грн. за 208 днів.
Між тим, встановлено, що жодні роботи на даному договору не проводились і не проводяться. Замовлення не виконано.
Після закінчення строків і на час звернення позивача до суду пройшло 208 днів, тобто термін виконання робіт зазначених у договорі, більш ніж 24 робочих днів.
Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.
Відповідно до вимог ст. 615 ЦК України у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Отже, вищенаведене свідчить про те, що є підстави для розірвання договору внаслідок порушення відповідачем його істотних умов.
Відповідно до положень ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків ч.1 ст. 624 ЦК України),
Також умовами договору передбачено в разі порушення зобовязань більше ніж 28 робочих днів відповідач сплачує позивачу неустойку в розмірі 0,1 % від вартості за кожен день прострочки, що становить 2 408,64 грн.
Відповідно до правил ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч. 2ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Як визначено ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов*язані з наданням правової допомоги в розмірі 1500,00 грн.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Так, вимоги позивача про стягнення витрат за надання правої допомоги є необґрунтованими, так як належним чином не підтверджені, в матеріалах справи відсутня копія квитанції про сплату послуг з надання правової допомоги.
Відповідно до ч. 3 споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.
Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошової суми вартості товару, з відповідача на користь держави відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати по справі, які складаються з вимог немайнового характеру щодо розірвання договору купівлі-продажу та стягнення грошової суми вартості товару у розмірі 640 грн.
Таким чином, суд надійшов до висновку, про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 81, 83,258, 259, 263-268, 280-286 ЦПК, ст. ст. 11, 509, 526615, 651 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2, (адреса: м. Харків, вул. Благовещенська, 4) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,( НОМЕР_1 виданий Московським ХМУ УМВС України в Харківській області, 17.10.2001 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) суму моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2, (адреса: м. Харків, вул. Благовещенська, 4) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,( НОМЕР_1 виданий Московським ХМУ УМВС України в Харківській області, 17.10.2001 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 640,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Суддя Ференчук О.В.