У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, -

в с т а н о в и в:

17 липня 2018 року приватний виконавець виконавчого органу м. Києва Крайчинський С.С. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи ОСОБА_2, мотивуючи його тим, що в нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 55685668 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 26 жовтня 2017 року № 10182 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» коштів на суму 2 993 246,67 грн. 31 січня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55685668, однак, станом на 13 липня 2018 року виконавчий документ боржником залишається невиконаний. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 02 лютого 2018 року встановлено, що за боржником на праві власності зареєстровані об'єкт житлової нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_1, що перебуває під Іпотекою ЗАТ КБ «Приватбанк», зареєстрованим приватним нотаріусом Мирончик О.В. 04 листопада 2008 року, розмір основного зобов'язання за яким становить 332 547,00 доларів США та земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована в Броварському районі Калинівської селищної ради, площею 2,7713 га, яка перебуває під Іпотекою ВАТ «Державний експортно-імпортний банк», розмір основного зобов'язання за яким становить 700 000,00 доларів США. Єдине майно, на яке за виконавчим документом можливо звернути стягнення на даний момент є квартира АДРЕСА_1. Однак, можливо припустити, що у вказаній квартирі також можуть бути речі, належні боржнику, та на які, згідно Закону, можливо звернути стягнення з метою фактичного повного виконання виконавчого документа. 14 березня 2018 року та 11 липня 2018 року виходами приватного виконавця за вказаною адресою, з метою проведення перевірки майнового стану боржника, доступу до зазначеної квартири боржником надано не було, про що були складені відповідні акти, а тому зазначені обставини свідчать про свідоме невиконання боржником законних вимог приватного виконавця.

Сторони в судове засідання не викликалися у відповідності до ч. 2 ст. 439 ЦПК України.

Приватний виконавець Крайчинський С.С. в судове засідання не з'явився, про дату розгляду подання повідомлявся належним чином.

У відповідності до ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння божника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за подання державного виконавця, приватного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

З матеріалів подання вбачається, що 01 лютого 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55685668, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

01 березня 2018 року, 20 червня 2018 року державним виконавцем направлені повідомлення про проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_2 та надіслано сторонам, які отримали вказані повідомлення.

Крім того, 20 червня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для проведення виконавчих дій 17 липня 2018 року о 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2.

27 лютого 2018 року та 14 березня 2018 року приватним виконавцем були здійснені виходи за адресою: АДРЕСА_2, однак, проникнути до вказаної квартири не виявилося можливим, про що, в присутності понятих, складені акти.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.п. 4, 13, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб

Отже, Закон України «Про виконавче провадження" передбачає право виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Подання приватного виконавця містить докази того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, уникає викликів приватного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій. Відповідно до чинного законодавства України приватний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Отже, за змістом наведених норм слід дійти висновку, що станом на час порушення питання про необхідність входження у житлове приміщення боржника на підставі рішення суду, уповноважена особа органу примусового виконання зобов'язана дотриматись встановленого законодавством порядку проведення виконавчих дій від часу відкриття провадження, як це визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження», що має місце вданому випадку.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, однак є власником житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки приватним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258-260, 261, 439 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Подання приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3), з метою проведення перевірки майнового стану, опису та арешту майна, належного боржнику на праві власності для проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання рішень, згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо суду апеляційної інстанції.

С у д д я Н.О.Яровенко