Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 липня 2018 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Строган Л.В., розглянувши в підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд розірвати, зареєстрований 21 липня 2012 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

В підготовче засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не зявилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав.

Відповідно до положень частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 21 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції актовим записом № 914 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем.

Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення.

За змістом статей 141, 142 ЦПК України суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а також стягує з відповідача на користь позивача іншу частину судового збору в розмірі 352,40 грн.

Керуючись статтями 10-13, 141, 142, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, статтями 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між громадянином України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) та громадянкою України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2), зареєстрований 21 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції актовим записом № 914, розірвати.

Повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції № 4 від 18 червня 2018 року, в сумі 352,40 грн (оригінал квитанції № 4 від 18 червня 2018 року знаходиться в матеріалах цивільної справи № 290/636/18).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352,40 грн судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

Рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його ухвалення (складення повного судового рішення).

Суддя С.В. Бабич