Справа № 635/4027/18
Провадження № 2-о/635/146/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2018 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Полєхіна А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Власенко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Покотилівська селищна рада Харківського району Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю його разом зі спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 08 липня 2017 року, в період з 10 лютого 2012 року по день його смерті 08 липня 2017 року.

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав за адресою, Харківський район, селище Покотилівка, вул. Достоєвського, 15/3, помер 08 липня 2017 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири, загальною площею: 36,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира належала на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №4773 від 06 листопада 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Право приватної власності ОСОБА_2 на вищезазначену квартиру підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, щодо обєкта нерухомого майна від 24 липня 2017 року № 92684986. Заповіту померлим складено не було. Заявник посилається на те, що він є спадкоємцем четвертої черги за законом.

З 2006 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: Харківський район, селище Покотилівка, АДРЕСА_2 з 2011 року. Будинок, у якому проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є будинком на декілька ізольованих квартир, у якому проживали декілька сімей, включає ОСОБА_2 ОСОБА_1 часто сварився із мамою, з якою проживав у квартирі № 1 та розповідав про це своєму сусіду ОСОБА_2, у звязку із чим останній запропонував йому пожити у нього, адже все одно його часто не буває вдома через періодичне перебування у лікарні. Так, ОСОБА_1 товаришував із ОСОБА_2, та останні 6 років до смерті ОСОБА_2 проживав у квартирі ОСОБА_2 та допомагав йому, піклувався про нього та слідкував за квартирою, у тому числі і у той час, коли ОСОБА_2 знаходився у лікарні, купував йому ліки продукти харчування, спілкувався із ним, розповідав йому про свої справи на роботі, просив поради ОСОБА_2 як досвідченої людини, та у звязку із тим, що у ОСОБА_1 не було рядом батька, померлий замінив йому батька в цей час. ОСОБА_2 часто хворів, та певний період часу перебував у лікарні, протягом якого ОСОБА_1 проживав у квартирі померлого, доглядав за квартирою, навідував померлого у лікарні, приносив йому одяг, ліки, продукти харчування, предмети особистої гігієни. ОСОБА_2 хворів психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії з 1985 року. Фіброзно-кавернозним туберкульозом в/долі правої легені з 30 листопада 2010 року. ОСОБА_2 потребував стаціонарного лікування у спеціалізованому відділенні ОПЛ № 1, у звязку з тим, що він представляв соціальну небезпеку для оточуючих у звязку з тим, що у нього відмічалося постійне бак. виділення МБТ. ОСОБА_2 у звязку із наявністю туберкульозної патології потребував постійного отримання протитуберкульозної терапії і динамічного обстеження R-графія ОГК, аналізи мокротиння на МБТ.

ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у відділенні № 13 з 11 липня 2013 року до 08 липня 2017 року дня смерті.

Протягом зазначеного періоду, ОСОБА_1 часто навідувався до ОСОБА_2, який знаходився на стаціонарному лікуванні в 13 відділенні ОПЛ №1, приносив продукти харчування, ліки та інші предмети догляду.

Незважаючи на те, що територіально у певний період померлий знаходився у лікарні, заявник проживав у його квартирі, доглядав за нею, утримував її, сплачував комунальні послуги від імені власника майна, відвідував померлого у лікарні, спілкувався з ним часто на побаченнях, забезпечував усім необхідним померлого, у тому числі і ліками, адже інших родичів, близьких людей та друзів у померлого не було.

Протягом періоду з 08 лютого 2011 року до 11 липня 2013 року до вищевказаної лікарні ОСОБА_2 безпосередньо проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Протягом цього періоду, ОСОБА_1 проживав разом із ним, у звязку із вищеописаними обставинам, дбав про померлого, купував йому ліки, продукти харчування, предмети догляду, допомагав по господарству.

ОСОБА_2 не отримував жодних соціальних послуг від територіальних органів соціального захисту населення. Єдиним хто дбав про ОСОБА_2, здійснював за ним догляд, купував ліки, продукти харчування та інші предмети догляду був заявник ОСОБА_1

ОСОБА_2 помер у КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1», та ОСОБА_1 самостійно забрав тіло померлого з вказаної лікарні та самостійно організував поховання ОСОБА_2, оскільки родичів та інших близьких людей у померлого ніколи не було. Виплати на допомогу на поховання ОСОБА_2 отримав ОСОБА_1 Також, ОСОБА_1 отримав із КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» лікарське свідоцтво про смерть № 84 та Довідку про причину смерті № 84.

Таким чином, ОСОБА_1 проживав разом зі спадкодавцем однією сімєю більше пяти років у квартирі, що належить померлому.

08 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області листом № 236 від 01 лютого 2018 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що постійне проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 (померлим) на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами та у письмовій формі винесено відповідну пропозицію щодо звернення до суду.

Встановлення факту спільного проживання однією сім'єю необхідно заявнику для оформлення права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2, а саме квартиру, загальною площею: 36,20 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Інших спадкоємців у спадкодавця немає та нотаріусом не встановлено.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 червня 2018 року провадження по справі відкрито.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності ОСОБА_1, доводи заяви підтримала.

Представник заінтересованої особи Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не зявився, суду надано заяву за підписом селищного голови Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області ОСОБА_5 про розгляд справи за відсутності представника Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області.

Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Факти, які можуть бути встановлені у судовому порядку визначені ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз'яснень, викладених в п.п. 1, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наведений в ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення юридичного факту, а саме: спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 08 липня 2017 року, в період з 10 лютого 2012 року по день його смерті 08 липня 2017 року, необхідно заявнику для оформлення права власності на спадкове майно, а саме квартиру, загальною площею 36,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав за адресою, ІНФОРМАЦІЯ_4, помер 08 липня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 596486, виданого Виконавчим комітетом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області від 10 липня 2017 року.

Факт проживання ОСОБА_2 на момент смерті за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Покотилівка, вул. Достоєвського, буд.15/3 підтверджується довідкою № 1115 від 31 липня 2017 року, виданою Виконавчим комітетом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з квартири, загальною площею: 36,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира належала на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №4773 від 06 листопада 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Право приватної власності ОСОБА_2 на вищезазначену квартиру підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, щодо обєкта нерухомого майна від 24 липня 2017 року № 92684986.

ОСОБА_1 з 2006 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується, його паспортом громадянина України, а також довідкою № 1114 від 31 липня 2017 року, виданою Виконавчим комітетом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області.

ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 з 2011 року, що також підтверджується довідкою Виконавчого комітету Покотилівської селищної ради № 256 від 01 лютого 2018 року.

ОСОБА_2 часто хворів, та певний період часу перебував у лікарні, протягом якого ОСОБА_1 проживав у квартирі померлого, доглядав за квартирою, навідував померлого у лікарні, приносив йому одяг, ліки, продукти харчування, предмети особистої гігієни, що підтверджується відповідями з лікарень на адвокатські запити, у яких лікувався померлий.

ОСОБА_2 хворів психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії з 1985 року. Фіброзно-кавернозним туберкульозом в/долі правої легені з 30 листопада 2010 року, що підтверджується відповіддю КЗОЗ «обласна психіатрична лікарня № 1» вих. №4360 від 07 вересня 2017 року.

У відповіді КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня №1» зазначено, що ОСОБА_2 потребував стаціонарного лікування у спеціалізованому відділенні ОПЛ № 1, у звязку з тим, що він представляв соціальну небезпеку для оточуючих у звязку з тим, що у нього відмічалося постійне бак. виділення МБТ.

ОСОБА_2 у звязку із наявністю туберкульозної патології потребував постійного отримання протитуберкульозної терапії і динамічного обстеження R-графія ОГК, аналізи мокротиння на МБТ.

ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» у відділенні № 13 з 11 липня 2013 року до 08 липня 2017 року дня смерті, що підтверджується листом КЗОЗ «Обласна ПКЛ №1» вих. № 3925 від 09 серпня 2017 року.

ОСОБА_1 часто навідувався до ОСОБА_2, який знаходився на стаціонарному лікуванні в 13 відділенні ОПЛ №1, приносив продукти харчування, ліки та інші предмети догляду, що підтверджується листом КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» вих. № 3510 від 14 липня 2017 року.

З відповіді КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно часто навідував померлого під час перебування ним на стаціонарі. При відвідуванні у стаціонарі померлого ОСОБА_1 цікавився станом здоровя померлого у лікаря та завідуючого відділенням. При відвідуванні на побаченнях ОСОБА_1 спілкувався із померлим у межах спеціальної кімнати для побачень. При відвідуванні померлого, ОСОБА_1 привозив йому продукти харчування, засоби особистої гігієни.

Отже, незважаючи на те, що територіально у певний період померлий знаходився у лікарні, заявник проживав у його квартирі, доглядав за нею, утримував її, сплачував комунальні послуги від імені власника майна, відвідував померлого у лікарні, спілкувався з ним часто на побаченнях, забезпечував усім необхідним померлого, у тому числі і ліками, адже інших родичів, близьких людей та друзів у померлого не було.

Згідно відповіді Харківського приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09 серпня 2017 року № 5905-02-02-44 вбачається, що ОСОБА_2 на обліку в Харківському районі не перебував і пенсію не отримував.

Протягом періоду з 08 лютого 2011 року до 11 липня 2013 року до вищевказаної лікарні ОСОБА_2 безпосередньо проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_1 проживав разом із ним, дбав про померлого, купував йому ліки, продукти харчування, предмети догляду, допомагав по господарству.

З листа від 08 серпня 2017 року вих. № 04-35/8187 Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації вбачається, що громадянин ОСОБА_2 на обліку в управлінні не перебуває, соціальних послуг не отримував.

З листа Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради від 22 серпня 2017 року вих. № 7484-03 вбачається, що ОСОБА_2 на обліку в управлінні праці соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради не перебував, соціальних послуг не отримував.

ОСОБА_2 помер у КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1».

Згідно відповіді із Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Харкові від 13 жовтня 2017 року №11506-47/02 виплати на допомогу на поховання ОСОБА_2 отримав ОСОБА_1

Здійснення поховання ОСОБА_2 саме ОСОБА_1 підтверджується Договором-замовлення на організацію та проведення поховання від 11 липня 2017 року; рахунком-замовлення № 002493 від 10 липня 2017 року та товарним чеком № 78 від 11 липня 2017 року.

З листа № 4910 від 09 жовтня 2017 року КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» вбачається, що тіло померлого ОСОБА_2 для захоронення забрав ОСОБА_1 Також, ОСОБА_1 отримав із КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» лікарське свідоцтво про смерть № 84 та Довідку про причину смерті № 84.

Таким чином, ОСОБА_1 проживав разом зі спадкодавцем однією сімєю більше пяти років у квартирі, що належить померлому.

08 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявою про прийняття спадщини, однак, державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області листом № 236 від 01 лютого 2018 року йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що постійне проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 (померлим) на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами та у письмовій формі винесено відповідну пропозицію щодо звернення до суду.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Тобто, сім'ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Ці права і обов'язки не обов'язково мають бути обов'язками щодо взаємного утримання.

Встановлення факту спільного проживання однією сім'єю необхідно заявнику для реалізації свого спадкового права.

Встановлення факту, про який просив у своїй заяві ОСОБА_1 не повязується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для встановлення факту проживання заявника ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 однією сім'єю понад п'ять років.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 81, 247, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Покотилівська селищна рада Харківського району Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 08 липня 2017 року, в період з 10 лютого 2012 року по день його смерті 08 липня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт громадянина України серії МН №819078 виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 21 лютого 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання (перебування): Харківська область, Харківський район, сел.. Покотилівка, АДРЕСА_4.

Заінтересована особа Покотилівська селищна рада Харківського району Харківської області (код ЄДРПОУ №04396733), місцезнаходження сел. Покотилівка Харківського району Харківської області, вул. Інтернаціональна, буд. 3.

Повне судове рішення складено 06 липня 2018 року.

Суддя А.Ю. Полєхін