Справа № 308/4344/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1, заінтересована особа - Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за якою просить суд:

-встановити факт, що у пенсійному посвідченні № НОМЕР_1 серії ААЕ № 386520 від 21.07.2010 р. та паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл., вказано одну і ту ж людину - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2;

-встановити факт, що у свідоцтві про народження серії ЯГ № 820569, виданому 19.10.1951 р. та паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл., вказано одну і ту ж людину - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3;

-встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 є сином, а ОСОБА_2, яка померла 07.01.1997 р., є його матірю;

-встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 є сином, а ОСОБА_3, який народився 30.07.1906 р. згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 855756, виданого 27.08.1959 р., і помер у квітні 1992 р., - його батьком.

В обґрунтування заяви заявник зазначив наступне.

ОСОБА_1 (Заявник) народився 01 липня 1945 р. у селі Гайдош Ужгородського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ № 820569, виданим 19.10.1951 р.

Заявник звернувся до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з метою подання документів, необхідних для нарахування пенсії по інвалідності та у звязку з втратою годувальника. Однак, працівником пенсійного фонду під час перевірки поданих документів було виявлено ряд помилок. Так, заявнику було відмовлено у прийняття документів через різницю у написанні його прізвища у паспорті, ідентифікаційному номері та пенсійному посвідченні, оскільки у паспорті громадянина України серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл. та картці фізичної особи-платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру прізвище та імя заявника зазначені, як ОСОБА_1, а у пенсійному посвідченні № НОМЕР_1 серії ААЕ № 386520 від 21.07.2010 р. - ОСОБА_4.

Також наявна різниця у написанні його імені у всіх вищеперерахованих документах та у свідоцтві про народження, де прізвище записано як ОСОБА_1, імя ж, у звязку з плутаницею через часткове вживання російської мови при документообігу у той час, вказано - Йван.

Окрім того, з метою отримання пенсії по інвалідності та у звязку з втратою годувальника, окрім паспорту та пенсійного посвідчення заявника, необхідно додати й інші документи, котрі підтверджують втрату годувальника (у даному випадку - батьків), зокрема документи, які підтверджують наявність родинних звязків померлих батьків та заявника: свідоцтво про народження заявника, а також ряд інших документів, які підтверджують трудовий стаж батьків.

При огляд всіх поданих вказаних документів, працівники фонду вказали, що підставою для відмови у оформленні відповідної пенсії є, окрім різниці у написанні прізвища заявника у його власних документах, також і різниця у написанні прізвища його батьків.

Так, у вищевказаному Свідоцтві про народження заявника зазначені батьки: батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_6.

Разом з тим, у Свідоцтві про одруження батьків серії ЯР № 811171, виданому 10.08.1949 р., зазначено, що 12.11.1941 р. шлюб уклали ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Прізвище після шлюбу - ОСОБА_3. Також є помітка про видачу даного свідоцтва 10 серпня 1949 р., це пояснює ту обставину, що у свідоцтві про народження заявника зазначено дівоче прізвище матері - ОСОБА_6, оскільки заявник народився до видачі свідоцтва про шлюб.

Окрім того, у свідоцтві про народження батька заявника серії ІІІ-ЯР № 855756, виданому 27.08.1959 р., зазначено такі дані - ОСОБА_3. У трудовій книжці від 05.01.1952 р. - ОСОБА_7 (російською). У Свідоцтві про смерть матері серії І-ФМ № 033466 від 09.01.1997 р. (додається) зазначені дані - ОСОБА_2.

Дата та місце народження як матері, так і батька заявника, на усіх документах збігаються, що і підтверджує належність усіх вищеперерахованих та доданих до даної заяви документів одним і тим самим особам.

Всі вищезгадані документи видавалися не у час фактичного настання відповідних подій, які вони засвідчують. Адже, як видно з даних вказаних документів, шлюб між батьками заявника було укладено у воєнний час, заявник народився у післявоєнний період. Тому всі вищеперераховані документи формувалися і видавалися зі слів самих осіб, які звернулися про їх отримання. Ведення документообігу у ті часи здійснювалося як на російській, так і на українській мовах. А зазначені особи спілкувалися на угорській мові. Неточний переклад, особливості документообігу минулого періоду і зумовили помилкове написання прізвищ, імен та по-батькові вказаних осіб.

Вказані розбіжності у написанні прізвищ, імен, по-батькові заявника та його батьків у вищезазначених документах перешкоджають йому в оформлені пенсії. Заявник належить до соціально незахищеного кола осіб, є інвалідом 2-ої групи з дитинства.

Відновити вірні дані у написанні вказаних документів не є можливим, оскільки батьки заявника померли і пройшов тривалий час з моменту видачі усіх вищеперерахованих документів.

Не зважаючи на помилки у написанні імен, прізвищ та по-батькові, хронологія видачі документів, та, як уже зазначалося вище, дати та місця народження усіх згадних осіб, які зазначені у даних документах, наявність цих документів у заявника, підтверджують факт родинних звязків усіх вказаних осіб.

Встановлення фактів необхідні для можливості нарахування та отримання пенсії ОСОБА_1.

В судове засідання заявник не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заінтересована особа Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, представник надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі.

Судове засідання у справі було призначене на 27.07.2018 року на 15 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як пять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (Заявник) народився 01 липня 1945 р. у селі Гайдош Ужгородського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯГ № 820569, виданим 19.10.1951 р.

Заявник звернувся до Ужгородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з метою подання документів, необхідних для нарахування пенсії по інвалідності та у звязку з втратою годувальника. Однак, працівником пенсійного фонду під час перевірки поданих документів було виявлено ряд помилок. Так, заявнику було відмовлено у прийняття документів через різницю у написанні його прізвища у паспорті, ідентифікаційному номері та пенсійному посвідченні, оскільки у паспорті громадянина України серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл. та картці фізичної особи-платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру прізвище та імя заявника зазначені, як ОСОБА_1, а у пенсійному посвідченні № НОМЕР_1 серії ААЕ № 386520 від 21.07.2010 р. - ОСОБА_4.

Також наявна різниця у написанні його імені у всіх вищеперерахованих документах та у свідоцтві про народження, де прізвище записано як ОСОБА_1, імя ж, у звязку з плутаницею через часткове вживання російської мови при документообігу у той час, вказано - Йван.

Окрім того, з метою отримання пенсії по інвалідності та у звязку з втратою годувальника, окрім паспорту та пенсійного посвідчення заявника, необхідно додати й інші документи, котрі підтверджують втрату годувальника (у даному випадку - батьків), зокрема документи, які підтверджують наявність родинних звязків померлих батьків та заявника: свідоцтво про народження заявника, а також ряд інших документів, які підтверджують трудовий стаж батьків.

При огляд всіх поданих вказаних документів, працівники фонду вказали, що підставою для відмови у оформленні відповідної пенсії є, окрім різниці у написанні прізвища заявника у його власних документах, також і різниця у написанні прізвища його батьків.

Як зазначено у п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують

особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не підлягає встановленню факт того, що у пенсійному посвідченні № НОМЕР_1 серії ААЕ № 386520 від 21.07.2010 р. та паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл., вказано одну і ту ж людину - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки судами не встановлюється тотожність особи, заявник не позбавлений можливості замінити зазначене пенсійне посвідчення у якому були допущені помилки, тобто зазначене питання вирішуються органом, який видав документ, тобто Пенсійним фондом України.

Що ж стосується встановлення факту про те, що у свідоцтві про народження серії ЯГ № 820569, виданому 19.10.1951 р. та паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії ВО № 966964, виданому 20.07.2002 р. Ужгородським РВ УМВС України у Закарпатській обл., вказано одну і ту ж людину - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, суд також вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням вищенаведених норм законодавства та судової практики, судами не встановлюється тотожність особи, заявник не позбавлений можливості замінити паспорт, якщо вважає, що у ньому були допущені помилки, тобто зазначене питання вирішуються органом, який видав документ.

Що ж стосується встановлення фактів родинних відносин суд зазначає наступне.

Згідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Встановлення факту не пов'язується з іншим вирішенням спору про право.

З огляду на це заявник є вільним у виборі способу та порядку захисту свого порушеного права та законного інтересу.

Як вбачається із свідоцтва про народження заявника ЯГ № 820569 ОСОБА_1, народився 01.07.1945 року від батьків: ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЯР № 855756 підтверджується, що ОСОБА_3, народився 30.07.1906 року від батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Трудовою книжкою від 05.01.1952 року підтверджується, що вона була видана на імя ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до свідоцтва про одруження ЯР № 811171 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уклав 12.11.1941 року шлюб із ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, і їй після укладення шлюбу було присвоєне прізвище ОСОБА_3.

Наданим суду свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 033466 підтверджується, що ОСОБА_2 померла 07.01.1997 року у віці 77 років.

Як стверджує позивач його батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, помер у квітні 1992 р.

Дата та місце народження як матері, так і батька заявника, на усіх документах збігаються, що і підтверджує належність усіх вищеперерахованих та доданих до даної заяви документів одним і тим самим особам.

Всі вищезгадані документи видавалися не у час фактичного настання відповідних подій, які вони засвідчують. Адже, як видно з даних вказаних документів, шлюб між батьками заявника було укладено у воєнний час, заявник народився у післявоєнний період. Тому всі вищеперераховані документи формувалися і видавалися зі слів самих осіб, які звернулися про їх отримання. Ведення документообігу у ті часи здійснювалося як на російській, так і на українській мовах. А зазначені особи спілкувалися на угорській мові. Неточний переклад, особливості документообігу минулого періоду і зумовили помилкове написання прізвищ, імен та по-батькові вказаних осіб.

Вказані розбіжності у написанні прізвищ, імен, по-батькові заявника та його батьків у вищезазначених документах перешкоджають йому в оформлені пенсії. Відтак суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви в цій частині.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 315, 319, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Ужгородське обєднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості: син - матір між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка померла 07.01.1997 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ФМ № 033466.

Встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості: син - батько між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, який народився 30.07.1906 р. і помер у квітні 1992 р.

В задоволенні решти вимог за заявою відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_12