АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/852/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Шипович В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Гончар Н.І., Новікова О.М., Ювшина В.І.,

за участю секретаря: Торопенко Н.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 23 березня 2018 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

рішення ухваленого під головуванням судді Шипович В.В.

повний текст рішення складено 27.03.2018 року

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 січня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання.

Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 03.07.2017 року, склалася заборгованість - 25332,97 грн., яка складається:

- 8049,02 грн. - тіло кредиту;

- 7656,03 грн. -процентам за користування кредитом;

- 7945,40 грн. - заборгованість за пенею;

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1182,52 грн. штраф (процентна складова).

У зв'язку з чим ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_5 на його користь заборгованість за кредитом в сумі 25332,97 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 23 березня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 23650,45 грн. та 1493,76 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права і просить скасувати рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 23 березня 2018 року і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не може вважатись договором в розумінні ст. 626 ЦК України. Крім того ОСОБА_5 зазначає в анкеті-заяві визначено ліміт 10000 грн. та вважав, що користується власними коштами. Надані банком розрахунки заборгованості не є належними.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційний суд Черкаської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Черкаського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Згідно статей 19 та 176 ЦПК України даний спір за ціною позову віднесений до малозначних та розглядається в суді апеляційної інстанції без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Частково задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно з пп. 2.1.1.2.2., 2.1.1.2.3. Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

ОСОБА_5 своїм підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета - заява про приєднання разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір кредиту.

Даний кредитний договір належним чином виконувався сторонами і сторони договору не мали ніяких заперечень з приводу істотних умов договору.

Згідно п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг - за користування Кредитом протягом пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок Кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

В разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків.

У разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за Кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою.

Позичальник сплачує кредитодавцю проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування (п. 2.1.1.12.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг).

При непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., позичальник сплачує кредитодавцю пеню відповідно постановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг).

При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено Тарифами договору (п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг).

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач допустив порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснював своєчасно та в повному обсязі платежів, передбачених договором та достатніх для погашення її договірних зобов'язань з оплати кредиту, процентів за його користування та пені.

Термін дії карточки за даним кредитним договором після її перевипуску встановлений до березня 2019 року.

Крім того, частково задовольняючи позов суд в своєму рішенні зазначив, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення не можливе.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Вірно встановивши факти і відповідні їм правовідносини, ухваливши рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, суд першої інстанції ухвалив правильне рішення, яким частково задоволив позовні вимоги банку.

Посилання апелянта в своїй апеляційній скарзі про те, що надані банком розрахунки не відповідають дійсності є безпідставним та не спростовує висновків районного суду, оскільки ґрунтується лише на припущеннях. На спростування своїх доводів апелянт не надав власного розрахунку. Що стосується посилань щодо строків позовної давності то судом було вірно зазначено, що останній платіж відповідачем було здійснено 07.09.2016 року, а до суду позивач звернувся 30.07.2017 року, в межах одного року. За таких обставин відсутні підстави вважати, що позивачем було пропущено строк для звернення до суду, а штрафна санкції нараховані в межах річного строку позовної давності.

Також є неприйнятними доводи апелянта про те, що розрахунок заборгованості зроблений банком за іншим кредитним договором, так як в розрахунку зазначено дату укладення кредитного договору від 27.01.2011 року.

Інші доводи апеляційної скарги також ретельно перевірені судом апеляційної інстанції та визнані неприйнятними.

Оскільки ОСОБА_5 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі на підставі ч 1 ст. 136 ЦПК України, то з апелянта необхідно стягнути 2400 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 258-259, 374, 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 23 березня 2018 року залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 23 березня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2400 (дві тисячі чотириста) гривень судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Н.І. Гончар

О.М. Новіков

В.І. Ювшин