АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 688/3436/17
Провадження № 22-ц/792/749/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Задвірний В.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 688/3436/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 березня 2018 року у складі судді Цідик А.Ю. по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування заявлених вимог банк зазначав, що згідно договору ОСОБА_4 отримала кредитні кошти у розмірі 40 466 доларів 16 центів на термін до 25 липня 2018 року, оскільки відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, кошти вчасно не повертала, тому станом на 23 жовтня 2017 року має заборгованість в розмірі 237 528,16 доларів США, яка складається з наступного: 36623,88 доларів США - заборгованість за кредитом; 32396,55 доларів США - заборгованість по відсоткам за кредитування; 8051,52 долари США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 160456,21 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2010 року з відповідача вже була стягнута заборгованість за даним кредитним договором в сумі 43 849,52 долари США. Тому, враховуючи вже стягнуту суму коштів за рішенням суду, банк просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість у розмірі 64805,53 долари США, яка складається з : 203,05 долари США - заборгованість за кредитом; 28 535,75 долари США - заборгованість по відсоткам; 7 569,44 долари США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 28 497,29 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань, і вся ця суму, згідно офіційного курсу НБУ становить 1 719290грн. 71 коп.

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

ПАТ КБ «Приватбанк» не погодилося з таким рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, судом не прийнято до уваги, що відповідач належним чином на даний час умови кредитного договору не виконала, тому в банка виникло право на стягнення заборгованості за кредитним договором у вигляді відсотків в розмірі, передбаченому умовами договору, та пені після судового рішення, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконане зобов'язання. На думку апелянта, суд мав застосовувати положення ст. ст. 526, 611, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України та враховувати право банку на дострокову вимогу повернення частини боргу, яка залишилася до стягнення заборгованості за кредитним

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Цідик А.Ю. Провадження № 22-ц/792/749/18

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 19

договором.

З огляду не доводи викладені в апеляційній скарзі, представник апелянта просив, скасувати рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 березня 2018 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що 25 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № HMC0GA, за яким банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі в сумі 40466,17 доларів США строком на 10 років. За цим договором ОСОБА_4 взяла на себе зобов'язання повернути кредит до 25 липня 2018 року згідно графіка погашення кредиту шляхом здійснення щомісячних ануїтентних платежів в сумі 688,69 доларів США, також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15 % річних. В разі порушення позичальником зобов'язань із погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми прострочення заборгованості по кредиту за кожний день прострочки. В разі порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором строк більше, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. У разі порушення позичальником термінів оплати кредиту, передбачених п. 8.1, 8.1.1 (в т.ч. оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі) - в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів ( п.п. 8.1, 8.1.1, 8.1.2, 8.4 кредитного договору).

Банком свої зобов'язання за кредитними договором було виконано в повному обсязі та надано ОСОБА_4 кредитні кошти в сумі 40466,17 доларів США .

Однак ОСОБА_4, взятих на себе зобов'язань по погашенню кредиту з лютого 2009 року в повному не виконувала, в зв'язку з чим банк в 2010 році звернувся до суду

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 10 лютого 2010 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по вищевказаному кредитному договору в сумі 43849,52 доларів США, яка виникла станом на 11 січня 2010 року. Ця заборгованість складалася з поточної заборгованості по кредиту в сумі 34757 доларів США, простроченої заборгованості по кредиту в сумі 1663,83 долари США, простроченої заборгованості по процентам в сумі в сумі 3860,8 доларів США, простроченої заборгованості по комісії в сумі 482,08 доларів США, пені в сумі 958,92 доларів США.

Однак на даний час рішення суду не виконано.

Крім того, рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 4 вересня 2013 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НМС0GA від 25.07.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 58,50 кв.м, житловою площею 41,4 кв.м, що належить ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на праві власності на підставі договору міни, посвідченого Шепетівської державною нотаріальною конторою 09.02.1996 року за реєстровим № 479, зареєстрованого в БТІ за № 5969, реєстраційний номер 240065507, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, з початковою ціною предмета іпотеки, встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

З вартості предмета іпотеки Публічному акціонерному товариству Комерційному банку «ПриватБанк» підлягає сплаті заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором № НМС0GA від 25.07.2008 року станом на 21.06.2012 року в розмірі 55836,57 доларів США та 181451,53 грн., що складається з наступного: 36165,34 доларів США - заборгованість за кредитом, 16114,57 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3556,66 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 151328,44 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 30123,09 грн. - штраф.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1

На виконання даного судового рішення щодо виселення відповідачів було видано виконавчий лист

За даним виконавчим листом відкрито виконавче провадження.

Відповідно до акту від 1 квітня 2014 року та постанови про закінчення виконавчого провадження від 24 квітня 2014 року, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 виселено зі спірної квартири, а дана квартира та ключі від квартири передано представнику стягувача - ПАТ КБ «Приватбанк»

Однак, як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 9 липня 2018 року власниками квартири АДРЕСА_1 є в рівних частках ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Отже квартира банком не продана та відповідно борг відповідача за кредитним договором ні повністю, ні частково не погашений.

В зв'язку з цим на несплачену суму тіла кредиту за період з 11 січня 2010 року по 23 жовтня 2017 року банк нарахував проценти за користування кредитом згідно умов кредитного договору та пеню.

Вказані обставини підтверджуються кредитним договором, рішенням суду, розрахунком суми заборгованості та іншими матеріалами справи.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Ст. 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст. 546, 575 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У пункті 8.1.2 кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником термінів оплати кредиту, передбачених п. 8.1, 8.1.1 (в т.ч. оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі) - в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

За пунктом 2.3.7 кредитного договору у випадку затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, перевищення суми заборгованості більш, ніж на 10 відсотків, банк має право стягнути кредит, у тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Як вбачається з розрахунку заборгованості позичальник з лютого 2009 року перестала в повному обсязі сплачувати заборгованості за тілом кредиту більше 120 календарних днів, а тому в силу вимог п. 8.1.2 кредитного договору строк повернення кредиту змінився і позивач мала повернути кредит, проценти за його користування, пеню, комісію до 30 червня 2009 року, однак такого свого обов'язку не виконала.

Отже, згідно з умовами кредитного договору внаслідок порушення позичальником термінів оплати кредиту, на 120 календарних днів, строк виконання всіх зобов'язань позичальника за даним кредитним договором настав 30 червня 2009 року.

Позивач за наявності прострочення виконання основного зобов'язання в обумовлений договором строк - 30 червня 2009 року використав право вимагати повернення кредиту шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку та звернення стягнення на передане в іпотеку майна, і з чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк».

Тому, у такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, закінчення дії договору.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, строк виконання якого змінився внаслідок невиконання позичальником свого обов'язку щодо повернення кредитних коштів відповідно до п. 8.1.2. самого договору.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Звернення з позовом про стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення заборгованості по кредиту та про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів в розмірі, передбаченому кредитним договором.

Така ж правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду по цивільній справі № 310/11534/13-ц від 4 липня 2018 року, яку відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховувати суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. В даній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від правової позиції Верховного Суду України.

Однак банк таких вимог про стягнення грошових коштів відповідно до частини другої статті 625 ЦК України не заявляв, відповідного розрахунку до суду не надав, а тому суд позбавлений можливості стягнути відсотки згідно ст. 625 Цивільного кодексу України в силу вимог ст. 367 ЦПК України, оскільки такий розмір відсотків на був предметом і підставою позовних вимог.

За таких обставин рішення суду першої інстанції про відмову в позові з підстав припинення у банка права нараховувати відсотки та пеню за умовами кредитного договору є законним та обґрунтованим і відповідає нормам чинного законодавства та правовим висновкам Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги, що в ПАТ КБ «Приватбанк» наявне право на стягнення заборгованості за кредитним договором у вигляді відсотків в розмірі, передбаченому умовами договору, та пені після судового рішення, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконане зобов'язання слід відхилити.

Вказані доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції та не відповідають вимогам цивільного законодавства та правовим висновкам Верховного Суду, які обов'язково мають враховуватись судами при розгляді справ за правовідносинами, по яких зроблені дані правові висновки.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, нормам матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів скарги та заявлених вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 липня 2018 року.

Судді : (підпис) А.М. Костенко

(підпис) Р.С. Гринчук

(підпис) О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом А.М. Костенко