справа № 361/961/18
провадження № 2/361/1396/18
УХВАЛА

25 липня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Плиси В.О.,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявила клопотання про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що предметом даного позову є стягнення грошових коштів у розмірі 813 720, 69 грн., а відповідач є власником наступного майна: земельної ділянки загальної площі 0.12 га для ведення селянського господарства, кадастровий номер :01:100:0121, що розташована в Київській області, Броварський район, с/р Требухівська; нежитлового приміщення першого поверху 11 -1,11 -2,11 -3,11 -4,11 -5,11 -6, загальною площею 57,0 кв. м, що розташоване в Львівській області, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 149; житлового будинку, загальною площею 45,6 кв. м, що розташований в Львівській області, Сокальський район, с. Корчів, вул. Центральна, буд. 22.Позивачка вважає, даний вид забезпечення позову необхідно застосувати для того, щоб відповідач не зміг позбутися належного йому майна до винесення судового рішення, а у позивача була реальна можливість відновити свої порушені права та у майбутньому виконати рішення суду. Обраний позивачкою вид забезпечення позову є абсолютно співмірним та адекватним позовним вимогам, та забезпечить інтереси позивачки.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За правилами ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали встановлено, що заявником до заяви про забезпечення позову не приєднано жодних доказів на підтвердження намірів відповідача ухилитись від виконання судового рішення та щодо бажання відчужити наявного у нього майна.

Доводи заявника про те, що існує реальна загроза утруднення виконання чи неможливість виконання рішення суду в подальшому, наразі є лише припущенням та нічим не підтверджені.

Крім того, на підтвердження наявності у відповідача вищевказаного нерухомого майна, позивач до заяви додала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта. Інформаційна довідка сформована 24.07.2018 року, параметри запиту: права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, тип особи: фізична особа; ПІБ: ОСОБА_3; РНОКПП: НОМЕР_1; пошук за частковим співпадінням.

Отже, пошук зареєстрованого на праві власності нерухомого майна, яке може належати відповідачу, здійснювався за частковим співпадінням щодо ПІБ фізичної особи таРНОКПП, тому вищевказана інформаційна довідка достовірно не може свідчити про належність вищевказаного нерухомого майна саме ОСОБА_3, який є відповідачем у даній справі.

Таким чином, до заяви не надано достовірних доказів того, що вище перелічене майно належить на праві власності відповідачу, а не іншим особам, а накладення арешту на вказане майно буде співмірним предявленим позовним вимогам.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що заявник не надав доказів на підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а нерухоме майно, на яке просить накласти арешт, належить саме відповідачу.

Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вище перелічене нерухоме майно відсутні.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Враховуючи наведене та керуючись ч.1 та ч.6 ст. 81, ст. 149 153, 258- 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу протягом 15 днів з дня її проголошення.

Порядок набрання ухвалою законної сили передбачений ст. 261 ЦПК України.

Суддя Н.М.Петришин