Ухвала

Іменем України

12 липня 2018 року

місто Київ

справа № 757/64153/17-ц

провадження № 61-38561ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Київобленерго», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас»,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2018 року у складі колегії суддів: Семенюк Т. А., Саліхова В. В., Стрижеуса А. М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас» про захист прав споживачів, визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває згадана цивільна справа № 757/64153/17-ц, під час розгляду якої представником позивача подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року заяву задоволено. Судом зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Київобленерго»

(далі - ПАТ «Київобленерго») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас» (далі - ТОВ «СК «Рівьєра Вілас») відновити постачання електричної енергії до садового будинку, розташованого на АДРЕСА_1

Ухвала суду першої інстанції обґрунтовувалась тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2018 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, ухвалено постанову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова апеляційного суду обґрунтовувалась тим, що обраний захід забезпечення позову є тотожним задоволенню позовної вимоги ОСОБА_4, що суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства.

27 червня 2018 року представником позивача ОСОБА_5 подано Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2018 року.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Аналіз змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд дає підстави для висновку про те, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться цивільна справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому його виконанні.

Забезпечення позову, по суті, є застосуванням обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації у майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема встановленням обов'язку вчинити певні дії (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

За приписами частини десятої статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Апеляційним судом встановлено, що однією із вимог позовної заяви є зобов'язання відповідача відновити постачання електричної енергії до садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Встановивши тотожність згаданої позовної вимоги змісту заходів забезпечення позову, які просив вжити позивач, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про неможливість задоволення заяви про забезпечення позову, що, на переконання Верховного Суду, відповідає приписам частини десятої статті 150 ЦПК України.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас» про захист прав споживачів, визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик