Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, - про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, - про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що від цивільного шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилась спільна дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ОСОБА_3 є сином позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер.

Після смерті сина позивача, онук - ОСОБА_3 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

З того часу відповідач, будучи матір'ю дитини, не приймає участі у її вихованні та утриманні, належним чином не виконує свої батьківські обов'язки.

Враховуючи це, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, призначити ОСОБА_1 опікуном дитини, а також визначити місце проживання ОСОБА_4 разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явилась, до суду звернулась із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач також свого права на участь у судовому засіданні не використала. До суду звернулась із заявою про розгляд справи без її участі, проти позбавлення її батьківських прав та задоволення позову не заперечувала.

Треті особи також у судове засідання не з'явились. Про розгляд справи були повідомлені належним чином. Від Козелецької районної державної адміністрації в Чернігівській області надійшов висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_4

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_4, що підтверджено Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3. (а.с. 10) Батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Судом також встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є рідною бабусею ОСОБА_4, що підтверджено відповідним Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 (а.с. 9)

Як вбачається зі Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. (а.с. 11)

В позовній заяві позивач вказує, що дитина після смерті батька проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні, а відповідач, будучи матір'ю дитини, не виконує свої батьківські обов'язки.

З наданих медичних документів вбачається, що відповідач має значні проблеми зі здоров'ям та перебувала на лікуванні в відділені хіміотерапії Київського міського клінічного онкологічного центру. (а.с. 28)

Як вбачається із Висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_4, наданого Козелецькою районною державною адміністрацією в Чернігівській області, ОСОБА_2 з дитиною не проживає, не займається її вихованням, матеріально не утримує, не цікавиться здоров'ям та розвитком дитини, не проявляє до дитини материнської турботи, тобто самоусунулась від виконання батьківських обов'язків.

Крім того у зазначеному вище висновку встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом з бабусею в її сім'ї за адресою: АДРЕСА_1.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов'язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст. 164 СК України.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України, Постанови від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно сина не виконує; крім того в поданій нею заяві відповідач не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина.

Таким чином, враховуючи висновок органу опіки, заяву відповідача про відсутність її заперечень відносно позбавлення її відносно ОСОБА_4 батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач в поданому позові просить суд призначити її опікуном над ОСОБА_4

В підтвердження позовних вимог позивачем надано Довідку з МВС серія НОМЕР_4 про відсутність у неї судимостей та притягнень до кримінальної відповідальності. (а.с. 12)

Крім того, як вбачається з Довідки Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі, позивач є пенсіонером та отримує пенсію, яка за період з січня 2016 по червень 2016 разом складає 7378,24 грн. (а.с. 14)

Відповідно до Довідки Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 246, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає постійно за адресою: АДРЕСА_1, та має склад сім'ї: ОСОБА_5 - чоловік, ОСОБА_6 - донька, ОСОБА_4 онук. Факт проживання ОСОБА_4 за вказаною адресою також підтверджено Довідкою № 245. (а.с. 23)

Крім того, позивач відповідно до наданої Характеристики за місце проживання характеризується задовільно, скарг та зауважень на неї не надходило. (а.с. 18)

Також, у власності позивача перебуває частина квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено Свідоцтвом про право власності на житло. (а.с. 20)

Як вбачається з Довідки № 56, виданої Красилівською ЗОШ І-ІІІ ступенів Козелецького району, Чернігівської області, ОСОБА_4 дійсно є учнем вказаного навчального закладу. (а.с. 24) З а місцем навчання характеризується позитивно. (а.с. 25)

Відповідно до Акта обстеження умов проживання, для дитини виділено окрему кімнату, обладнану всіх необхідним, дитині наданий необхідний одяг, взуття, предмети гігієни тощо, забезпечене повноцінне харчування. (а.с. 26)

Згідно з Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї позивача, такі умови є повністю належними. (а.с. 27)

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Ч. 1 ст. 58 ЦК України зазначає, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Сімейного кодексу України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 243 СК України опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. (ч. 3 ст. 243 СК України)

Як вбачається із Свідоцтва про народження ОСОБА_4 він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Таким чином, встанови на день розгляду справи у суді йому виповнилось повних 15 років. Відтак, ОСОБА_4 наразі є неповнолітньою особою.

Враховуючи вищевикладене, відсутність подання Органу опіки про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 як того вимагає ч. 3 ст. 60 ЦК України, досягнення ОСОБА_4 15-річного віку, що унеможливлює встановлення над ним опіки взагалі, адже він наразі є неповнолітньою, а не малолітньою особою, суд вважає за необхідне відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог в частині призначення позивача опікуном ОСОБА_4

Позивач в поданому позові просить суд також визначити місце проживання ОСОБА_4 разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_4 висловив свою згоду на проживання за вказаною адресою. Враховуючи це, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

На виконання вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1653 грн. 00 коп.

Керуючись положеннями Сімейного Кодексу України та Цивільного Кодексу України, на підставі ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області, - про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та визначення місця проживання дитини, задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.), батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н.) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.) судовий збір в розмірі 1653 грн. 60 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко