Ухвала

01 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 161/1922/15-ц

провадження № 61-11080ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відвід судді-доповідача Курило В. П. по справі № 161/1922/15-ц (провадження № 6/161/31/18) за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 та їх представника ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_1 та їх представника ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представником ОСОБА_3 подано до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2018 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 квітня 2018 року по справі № 161/1922/15-ц (провадження № 6/161/31/18).

Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2018 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_1 та їх представника ОСОБА_3 в частині оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2018 року по справі

№ 161/1922/15-ц (провадження № 6/161/31/18) за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 та їх представника ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_1 та їх представника ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 квітня 2018 року по справі

№ 161/1922/15-ц (провадження № 6/161/31/18) залишено без руху.

Надано для усунення недоліків касаційної скарги строк до 13 липня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Заявникам необхідно надати суду касаційної інстанції оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 352,40 грн. Також заявникам необхідно надати суду касаційної інстанції довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника ОСОБА_2, ОСОБА_1 - ОСОБА_3

У липні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник - ОСОБА_3 подали до Верховного Суду заяву про відвід судді-доповідача Курило В. П. з підстав раболепної залежності від «українських» казенних «судо-рехворматорів», добровільної відмови від незалежності, не легітимності, некомпетентності, недобросовісності, явної упередженості проти заявників, очевидної особистої заінтересованості в результаті справи проти заявників, наявності у свідомості заявників чисельних сумнівів у безсторонності представниці «українського» казенного «відрехвормованого» криво-суддя.

Заява мотивована незгодою зі змістом і мотивами постановленої у справі ухвали судді Курило В. П. про залишення касаційної скарги ОСОБА_2, ОСОБА_1 та їх представника ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 квітня 2018 року по справі № 161/1922/15-ц (провадження № 6/161/31/18) без руху.

У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України»,

№ 33949/02, § 49 - 52, від 09 листопада 2006 року).

Вищевикладене свідчить про те, що доводи заяви про відвід судді-доповідача Курило В. П. не є підставою для відводу судді, відповідно до статті 36 ЦПК України, а зводяться до незгоди заявників з ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2018 року.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відводу судді-доповідачу Курило В. П., тому у відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відвід судді-доповідача Курило В. П. по справі № 161/1922/15-ц (провадження № 6/161/31/18) за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_1 та їх представника ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_1 та їх представника ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 квітня 2018 року, визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Курило В. П. передати для вирішення іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Суддя В. П. Курило