АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5373/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Київ

Справа № 759/11958/14-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання -Станішевської Б.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маціборук Вікторії Олександрівни

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва постановлену 25 квітня 2018 року, у складі судді П'ятничук І.В.,

у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на дії державних виконавців Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

У скарзі просила поновити їй строк на оскарження постанов державних виконавців Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального правління юстиції у місті Києві, скасувати постанови державного виконавця Ткачова A. B. від 08 квітня 2016 року у виконавчому провадженні №50321336 про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, скасувати постанову головного державного виконавця Маціборук В.О. від 14 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 51803363.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона випадково дізналася про те, що на виконанні у ВДВС Святошинського районного управління юстиції перебував на виконанні виконавчий лист, який був пред'явлений до виконання ПАТ "ВТБ Банк» в той час, коли між банком та нею відбувалося перемовини щодо добровільного погашення заборгованості за кредитним договором, яка була стягнута рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 11 листопада 2014 року. Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 11 листопада 2014 року нею виконано самостійно, жодних повідомлень, постанов про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала. Вважає, що оскільки рішення нею виконано самостійно, у державного виконавця Ткачова А.В. були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року задоволено скаргу ОСОБА_4 на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Поновлено ОСОБА_4 строк на оскарження постанов святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Ткачова А.В. від 8 квітня 2016 року у виконавчому провадженні №50321336 про стягнення виконавчого збору.

Скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Ткачова А.В. від 8 квітня 2016 року у виконавчому провадженні № 50321336 про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Скасовано постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Маціборук В.О. від 14 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 51803363.

Не погоджуючись з такою ухвалою, головний державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маціборук В.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 в повному обсязі, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на положення ст..28 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постанова про відкриття ВП 51803363 від 14 серпня 2016 була направлена сторонам виконавчого провадження, а саме: боржнику рекомендованим листом, за номером вихідної кореспонденції журналу відділу 36267 від 14 серпня 2016 року та штрих кодом Укрпошти відправлення цінного листа - 882. 12 січня 2017 року державним виконавцем В.О. Маціборук надіслано виклик ОСОБА_4 з вимогою з'явитися на прийом до державного виконавця та надати квитанцію про сплату або пояснення щодо невиконання рішення, та боржником відповідний лист ДВС вкотре було проігноровано. 23 серпня 2017 року виконавцем розшукано місце роботи боржника, винесено постанову про відрахування з доходу боржника та скеровано до виконання Головному бухгалтеру ТОВ «Світ Т», що за адресою: вул. Богатирська 2-а, що у м. Києві. Бухгалтером отримано лист відповідно до штрих-кодового відправлення ДП «Укрпошта» - 080. Відрахування не проводились, оскільки підприємством проігноровано законні вимоги державного виконавця, та не надано жодної відповіді на вимоги та запити. Відповідно до ПФУ від 10 квітня 2018 боржник працює у ТОВ «Світ Т». Виходячи з вищевикладеного боржника не одноразово було повідомлено про наявність заборгованості зі сплати виконавчого збору, та всупереч приписам і нормам Закону, невідомо яким чином як головний бухгалтер ТОВ «Світ Т», так і сама боржниця вчиняють дії, які мають ознаки правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, тим самим перешкоджають у виконанні рішення державним виконавцем.

Крім того, судом не взято до уваги той факт, що постанова про відкриття ВП № 50321336 від 29 лютого 2016 року була направлена ОСОБА_4 за вихідним номер журналу відділу 748/13 9 березня 2016 року, за штрих кодовим відправленням ДП «Укрпошта» рекомендованої кореспонденції - 344, що також вважається належним повідомлення боржника про початок виконання рішення органами ДВС.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м.Києва залишити без змін, посилаючись на те, що державним виконавцем не було вчинено жодних дій, спрямованих на реальне виконання рішення суду, постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 лютого 2016 року було направлено боржнику з пропуском строку ( 9 березня 2016 року), а ОСОБА_4, навіть не знаючи про існування виконавчого провадження, самостійно, добровільно виконала рішення Святошинського районного суду м.Києва від 11 листопада 2014 року.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судове засідання представники суб'єкта оскарження Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.3 а.с.100), головний державний виконавець Маціборук В.О. подала до суду клопотання, в якому просила розглянути справу без участі державного виконавця. За таких обставин, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у її відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила постановлену ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва у справі № 759/11958/14-ц від 11 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 24 березня 2015 року, задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № 03.93/08 - КЛ від 18 липня 2008 року в розмірі 2050307,20 грн., пеню і 3 % річних у розмірі 82945,92 грн. та судовий збір 3654 грн. Рішення суду набрало законної сили 24 березня 2015 року.

ПАТ «ВТБ Банк» передав право вимоги за кредитним договором № 03.93/08 - КЛ від 18 липня 2008 року ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг».

16 березня 2016 року між ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг», як первісним кредитором, та ТОВ «Гельветика», як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитним договором № 03.93/08- КЛ від 18 липня 2008 року.

ТОВ «Гельветика» на підставі договору про відступлення права вимоги сплатило ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» 1202000 грн.

Засновниками ТОВ «Гельветика» в рівних частках являються ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Крім того, судом установлено, що 25 лютого 2016 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, виданого 17 квітня 2015 року Святошинським районним судом м.Києва на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором.

29 лютого 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Ткачовим А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50321336 на підставі виконавчого документа, виданого 17 квітня 2015 року Святошинським районним судом м.Києва на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором. Боржнику надано строк до семи днів з моменту винесення постанови на самостійне виконання рішення суду.

В матеріалах виконавчого провадження № 50321336 міститься лист за підписом державного виконавця Ткачова А.В. за вихідним номером 748/13 від 29 лютого 2016 року про направлення копії постанови стягувачу та боржнику, але доказів на підтвердження отримання останніми копії постанов про відкриття виконавчого провадження в матеріалах цього провадження немає.

9 березня 2016 року постановою державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м.Києві накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення 2136907,12 грн.

8 квітня 2016 року державним виконавцем Ткачовим А.В. винесено постанову про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору та постанову про стягнення з ОСОБА_4 витрат пов'язаних з організацію та проведенням виконавчих дій.

2 червня 2016 року ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до відділу державної виконавчої служб из заявою про повернення виконавчого документа стягувачу.

Постановою державного виконавця Ткачова А.В. від 13 липня 2016 року повернуто виконавчий документ стягувачу, а постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення боржника витрат пов'язаних з організацію та проведенням виконавчих дій винесено в окремі провадження.

14 серпня 2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51803363 про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в сумі 213690 грн.12 коп. Докази про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження у цьому провадженні відсутні.

Також судом установлено, що боржник з оскаржуваними постановами ознайомився лише 18 січня 2018 року.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 встановлений законом строк для оскарження дій, бездіяльності та рішень державного виконавця пропущено з поважних причин. Крім того, матеріали виконавчого провадження № 50321336 не містять належних доказів того, що державним виконавцем вчинялись дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які б були спрямовані на реальне виконання судового рішення. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 50321336 ОСОБА_4 не отримувала, рішення суду останньою виконано добровільно.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам і вимогам закону.

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження (в редакції чинній на час виконання виконавчих дій) передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1, 3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацію та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Сплив строку наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання ( правова позиція, висловлена Верховним Судом України у справі № 6-785цс15 від 6 липня 2015 року).

Відповідно до ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Установлено, що копія постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві Ткачова А.В. від 29 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50321336 на підставі виконавчого документа, виданого 17 квітня 2015 року Святошинським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором була направлена боржнику 9 березня 2016 року.

16 березня 2016 року ОСОБА_4 виконала рішення Святошинського районного суду м.Києва від 11 листопада 2014 року добровільно, повернувши борг факторинговій компанії, якій в свою чергу банк передав право вимоги.

9 березня 2016 року постановою державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м.Києві накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення 2136907,12 грн.

Окрім винесення постанови про арешт майна боржника, жодних інших дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, державним виконавцем у межах виконавчого провадження № 50321336 здійснено не було.

Крім того, в судовому засіданні представник ОСОБА_4 пояснила, що станом на лютий 2016 року між банком та боржниками (позичальником і поручителем) тривали перемовини щодо добровільного виконання рішення суду, а тому ОСОБА_4 не могла передбачити можливість звернення кредитора (ПАТ «ВТБ Банк») з виконавчим листом до виконавчої служби.

За таких обставин, а також враховуючи неналежне повідомлення боржника ОСОБА_4 про винесення процесуального документа від 29 лютого 2016 року, факт виконання ОСОБА_4 рішення суду у добровільному порядку, не вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, - висновок суду першої інстанції про безпідставність стягнення державним виконавцем виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацію та проведенням виконавчих дій є обґрунтованим і законним.

Саме по собі винесення 9 березня 2016 року державним виконавцем постанови про накладення арешту на майно боржника, без доведення вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду, не дає підстав уважати, що державний виконавець приступив до примусового виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м.Києві Маціборук В.О. в межах виконавчого провадження № 799/4 ( ВП 51803363) прийняті рішення та вчинені дії в межах її повноважень та у спосіб, передбачений законом, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста КивГоловного територіального управління юстиції у місті Києві Маціборук В.О. 4 серпня 2016 року винесена постанова ВП № 51803363 про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови ВП № 51803363 про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови № 50321336, яка видана 8 квітня 2016 року Святошинським РВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві про стягнення з ОСОБА_4.

Оскільки суд дійшов висновку про безпідставність стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору, відповідно відсутні підстави для вчинення державним виконавцем Маціборук В.О. дій, спрямованих на примусове виконання постанови про стягнення виконавчого збору, яка підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті судового рішення дотримані норми процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам, доводи апеляційної скарги висновків не спростовують і не впливають на їх правильність.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маціборук ВікторіїОлександрівни -залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 25 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 27 липня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус