АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8932/17Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 22-ц/789/836/18 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

31 липня 2018 року м. Тернопіль

Cуд апеляційної інстанції Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Щавурська Н. Б., Хома М. В.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2018 року про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

12 липня 2018 року позивачка в порядку ст.84 ЦПК України заявила клопотання про витребування доказів, в якому просила суд витребувати:

- у ПАТ КБ «ПриватБанк» - інформацію про відкриті в ПАТ КБ «ПриватБанк» поточні та карткові рахунки на ім'я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) та про щомісячні поступлення та використання коштів за даними рахунками за період з 01 вересня 2016 року по 17 липня 2018 року;

- у Державної прикордонної служби України - витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» щодо перетину відповідачем державного кордону в період з 01 вересня 2016 року по 12 липня 2018 року;

у ОСОБА_1 - довідки про суми придбаного ним у ФОП ОСОБА_3 та Компанії «Стимул» товару за період з 01 вересня 2016 року по 12 липня 2018 року.

Окрім цього, 12 липня 2018 року відповідач подав заяву до суду про витребування у Тернопільській ОДПІ ГУДФС в Тернопільській області інформації про доходи позивача ОСОБА_2 за період з 01 липня 2017 року по 01 липня 2018 року з метою встановлення майнового стану останньої.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 12 липня 2018 року клопотання позивача ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено частково.

Витребувано у ПАТ КБ «ПриватБанк» (, вул.Грушевського, 1Д, м.Київ, 01001 Україна) інформацію про відкритті в ПАТ КБ «ПриватБанк» поточні та карткові рахунки на імя ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та про щомісячні поступлення та використання коштів за даними рахунками за період з 01 вересня 2016 року по 17 липня 2018 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду в частині задоволення клопотання позивачки, відповідач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Вказує, що витребувані із банку документи становлять банківську таємницю, розкриття якої здійснюється у порядку окремого провадження.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу з доданими матеріалами слід повернути апелянту з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Вказаний перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, є вичерпним.

З огляду на те, що ухвала суду першої інстанції про витребування доказів оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, правові підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, повернення апеляційної скарги без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист і не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2018 року про витребування доказів підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись п. 4 ч.5 ст.357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2018 року про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: