АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/2925/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5956/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою дочірнього підприємства «Веймакс Україна» про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Блюз», дочірнього підприємства «Веймакс Україна», треті особи: Київська міська рада, Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація, Печерська районна у м. Києві державна адміністрація, Київський апеляційний адміністративний суд, товариство з обмеженою відповідальністю «Явір-Житлобуд-2», ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, вселення,

за апеляційною скаргою дочірнього підприємства «Веймакс Україна» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року, постановлену під головуванням судді П'ятничук І.В.,-

встановила:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП «Веймакс Україна» просить скасувати ухвалу суду з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та процесуального права.

В судовому засіданні представник ДП «Веймакс Україна» вимоги апеляційної скарги підтримала.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме,що номер квартири № АДРЕСА_1,зазначений в акті прийому-передачі № 47-МП від 03 листопада 2011 року,змінений на № 1170 у буд. 14-Д по бульвару Кольцова у м. Києві; визнання недійсним договорукупівлі-продажу майнових прав № НИ-1237,укладеного09 вересня 2014 року між ТОВ «Стиль-Блюз» та ДП «Веймакс Україна»; вселення ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

У заяві про скасування заходів забезпечення позову ДП «Веймакс Україна» зазначило, що вид забезпечення позову не має відношення до предмету позову, крім того забезпечення позову є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1, ч. 7, ч. 9, ч. 10 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд першої інстанції врахував вищенаведені вимоги закону і відповідні роз'яснення, та дійшов обґрунтованого висновку, що розгляд справи по суті не закінчено, а тому підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги зводяться до оцінки правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а тому колегією суддів оцінюються критично, оскільки при вирішенні питання скасування заходів забезпечення позову, судом такі обставини не перевіряються.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 10 травня 2018 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Веймакс Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 18 липня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: Г.М. Кирилюк

І.М. Рейнарт