АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-83/08 Головуючий суддя І інстанції Покальчук Ю.М.
Провадження № 22-ц/790/4707/18 Суддя доповідач Сащенко І.С.
Категорія:стягнення аліментів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 лютого 2008 року (суддя -Покальчук Ю.М.) по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 лютого 2008 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

16.07.2018 року ОСОБА_2 подав на це рішення на апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, згідно положень ч.1 ст. 294 ЦПК України в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення, заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення було постановлено 13 лютого 2008 року.

Згідно протоколу судового засідання від 13 лютого 2008 року, відповідач приймав участь у судовому засіданні, позовні вимоги ОСОБА_3 визнав (а.с.18-20)

Проте із апеляційною скаргою ОСОБА_2 звернувся лише у липні 2018 року, тобто майже через десять з половиною років після спливу строку, встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що суд не розяснив йому суті оскаржуваного рішення, йому не було відомо про розмір частки, яка підлягає стягненню та розміру аліментів, що перешкоджало йому у своєчасному прийнятті рішення про апеляційне оскарження.Лише після отримання розрахунку державного виконавця від 03 липня 2018 року він почав підозрювати, що розмір аліментів, стягнутих судом є завеликим.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Таким чином, причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можна визнати поважними, а перегляд рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 лютого 2008 року - виправданим, оскільки матиме місце порушення принципу юридичної визначеності. Процесуальна бездіяльність відповідача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України необхідно відмовити.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 13 лютого 2008 року (суддя -Покальчук Ю.М.) по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Суддя І.С. Сащенко