Дата документу 19.07.2018
Справа № 320/965/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.

за участі секретаря Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 64-Н/07 від 30.07.2007 в розмірі 238 729,07 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 387,29 грн.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції наполягала на задоволенні позову, пояснила що у відповідача станом на 21.11.2014 наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 238 729,07 грн, яку він добровільно не погашає, а тому її слід стягнути в судовому порядку.

Відповідач та його представник адвокат Зубов О.В. в судовому засіданні позов визнали частково, адже наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності через невірний порядок зарахування коштів. Фактично сплачена сума заборгованості за кредитним договором є більшою, аніж вказано в розрахунку, наданому банком.

Заслухавши пояснення представників сторін, експерта, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у звязку з наступним.

30.07.2007 між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 64-Н/07. Відповідно до умов договору банк зобовязується надати ОСОБА_1 кредит у сумі 25000 доларів США, а відповідач зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту /а.с.5-6/.

06.06.2014 між ПАТ «Банк Кіпру», який є правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору клієнт (ПАТ «Банк Кіпру») відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі повязані з ним права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів /а.с.23-32/.

Отже, внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 64-Н/07 від 30.07.2007, позичальником згідно якого є ОСОБА_1

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржника вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як зазначено в позовній заяві, банк свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 25 000 доларів США, а ОСОБА_1 неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови основного договору, в результаті чого станом на 21.11.2014 має прострочену заборгованість: за кредитом 15421,81 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 232811,34 грн; по відсотках 388,89 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 5870,78 грн.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У відповідності до вимог ч.1 та 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заперечуючи проти позову поясняв, що заборгованість відповідача є меншою аніж заявлено в позовній заяві, оскільки ОСОБА_1 сплатив за кредитним договором більшу суму, чим зазначив позивач.

За клопотанням представника відповідача, враховуючи, що ним оспорюється розмір заборгованості за кредитним договором, і ці обставини входять до предмету доказування, однак потребують спеціальних знань, ухвалою суду призначено судову бухгалтерську експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи підтверджується документально сума заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору № 64-Н/07 від 30.07.2007, укладеного між ОСОБА_1 та АБ «АвтоЗазбанком»».

У відповідності до висновку судової економічної експертизи № 109е/17 від 07.12.2017 документально підтверджується квитанціями про сплату готівки та банківською випискою сума заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору № 64-Н/07 від 30.07.2007 укладеного між ОСОБА_1 та АБ «АвтоЗАЗбанком» станом на 27.11.2014 3 796,12 дол. США (30172,61-26376,49). Сума платежу за розрахунковий період з 27.08.2007 по 27.11.2014 всього 30 172 дол. США за даними додатку № 1 до вказаного кредитного договору «Розрахунку сукупної вартості кредиту та абсолютного значення подорожчання кредиту». Сума фактично сплаченої заборгованості за кредитним договором відповідно квитанцій про внесення готівки в касу банку з урахуванням банківського курсу 26 376,49 дол. США.

З метою повного та всебічного розгляду справи судом в режимі відеоконференції допитана судовий експерт ОСОБА_4, яка показала що є кандидатом юридичних наук за спеціальністю економічна безпека, стаж експерта становить 21 рік. При проведенні судово-економічної експертизи № 109е/17 вона використовувала первинні бухгалтерські документи, банківські виписки, графік платежів, однак ті дані, які надав позивач не знайшли свого підтвердження. Зокрема, в виписках банку відображені не всі суми, які сплатив відповідач, тобто не всі квитанції були враховані банком. Тобто зарахування сплачених відповідачем коштів було проведено несвоєчасно. Позивачем не надано для проведення експертизи строкові платежі по тілу кредиту, процентам та прострочені платежі по тілу кредиту і процентам, відсутній банківський документ, який підтверджує суму простроченого платежу, а тому враховуючи оригінали квитанцій, що надані відповідачем, сума остаточної заборгованості складає 3 796,12 дол. США.

У відповідності з положеннями ч. 1 та 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, посилання відповідача щодо тих обставин, що сума заборгованості по кредитному договору № 64-Н/07 від 30.07.2007 є меншою, аніж вимагає ТОВ «Кредитні ініціативи», знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

При вирішенні справи суд бере до уваги висновок проведеної судово-бухгалтерської експертизи, тому вважає за доцільне позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» суму заборгованості 3 796,12 дол. США, яка з урахуванням курсу долару США по відношенню до національної валюти на день ухвалення рішення в гривневому еквіваленті становить 99 837,96 грн.

Виходячи з положень ч.1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності розміру задоволених позовних вимог сумі судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1 497,57 грн в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 197, 212, 224 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, п/р 2001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 14) заборгованість в розмірі 99837,96 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 497,57 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19 липня 2018 року.

Суддя: