Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№ 331/7749/17 Головуючий у 1 інстанції: Скользнєва Н.Г.
№ 22-ц/778/2294/18 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2018 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 7586,87 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ПАТ СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 28 січня 2013 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0455088.066, предметом якого є страхування транспортного засобу «Subaru Forester» д/н НОМЕР_1.

07 січня 2014 року о 17 год. 50 хв. по вулиці Космічній в м. Дніпро (стара назва Дніпропетровськ) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Subaru Forester» д/н НОМЕР_1 та транспортного засобу «Шкода октавіа», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Згідно постанови Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 21 лютого2014 року, вказана ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України водієм автомобіля «Шкода октавіа», д/н НОМЕР_2 - ОСОБА_3.

Внаслідок ДТП автомобілю НОМЕР_1, були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток.

На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування та з метою визначення розмір збитку позивачем проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено протокол огляду транспортного засобу від 14.01.2014 р.

Згідно рахунку СТО ПП ОСОБА_5 від 17.01.2014 р. №30 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 36 406,00 грн.

Позивачем 24.02.2014 р. складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого вартість ремонту складає 36406,00 грн., розмір збитку складає 34 843,21 грн., франшиза 450,00 грн., до виплати 34 393,21 грн. та страховий акт на суму 34 393,21 грн.

Платіжним дорученням від 12.03.2014р. №5984 здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 34 393,21 грн.

Також, згідно рахунку СТО ПП ОСОБА_5 від 14.03.2014 р. №168 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 38 296,82 грн. А згідно рахунку ПП Аеліта від 14.01.2014 р. №94 вартість матеріалів склала 1950,00 грн. Всього - 40 246,82 грн.

Відповідно до звіту №17/03/14-1 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_1 від 17.03.2014р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Subaru Forester із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 32 002,55 грн.

Позивачем 09.04.2014 р. складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого вартість ремонту складає 40 246,82 грн., розмір збитку складає 39 039,42 грн., франшиза 450,00 грн., авансові виплати складають 34 393,21 грн., до виплати 4 196,21 грн.

Позивачем також складено страховий акт від 09.04.2014 р. на суму 4 196,21 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування на рахунки СТО платіжними дорученнями від 14.04.2014р. №8918 - на суму 3903,61 грн. та № 8919 на суму 292,60 грн.

За таких обставин, загальна сума виплати страхового відшкодування по зазначеному вище страховому випадку склала 38 589,42 грн. на підставі платіжних доручень від 12.03.2014 р. №5984 в розмірі 34 393,21 грн., від 14.04.2014р. №8918 - на суму 3903,61 грн., від 14.04.2014р. № 8919 на суму 292,60 грн.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» згідно полісу АС/0414739, позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 38 589,42 грн.

Заява позивача була задоволена ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» частково на суму 28 452,56 грн., що підтверджується витягом з банківської виписки по рахунку позивача за 28.01.2015 р.

Не погодившись із вищевказаними обставинами, ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулось до Запорізького господарського суду із позовом про стягнення з ПрАТ "Страхова компанія "Оранта-Січ" м. Запоріжжя залишкової суми страхового відшкодування в сумі 9 136,86 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18 січня 2017 року у задоволенні позову ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" відмовлено в повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22 травня 2017 року рішення Господарського суду Запорізької області від 18 січня 2017 року скасовано. Позовні вимоги ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" задоволені частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" матеріальну шкоду в розмірі 2549,99 грн. В іншій частині у задоволені позову відмовлено.

Позивач вважає, що у відповідності до ст.. 1194 ЦК України ОСОБА_3, як безпосередній заподіювач шкоди, зобов'язаний відшкодувати йому різницю між сумою витрат на сплату страхового відшкодування та сумою отриманого від ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» страхового відшкодування, що становить 7586,87 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд, стягнути з ОСОБА_3 на користь ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 7586,87 грн. та сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що на підставі Закону «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Саме тому як зазначає позивач, він звернувся з позовом про стягнення невідшкодованої суми витрат. Тож на думку позивача, суд не надав належної оцінки правовідносинам, що виникли між сторонами та проігнорував законні права позивача.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 січня 2013 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування ризиків , пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0455088.066, предметом якого є страхування транспортного засобу «Subaru Forester» д/н НОМЕР_1. (а.с. 5)

07 січня 2014 року о 17 год. 50 хв. по вулиці Космічній в м. Дніпро (стара назва Дніпропетровськ) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Subaru Forester» д/н НОМЕР_1 та транспортного засобу «Шкода октавіа», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2014 року (з урахуванням постанови суду про виправлення описки від 21.11.2014р.) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави (а.с. 6-7).

Зазначена постанова не оспорена, набрала законної сили 04 березня 2014 року та згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Внаслідок ДТП автомобілю НОМЕР_1, були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток.

На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування та з метою визначення розмір збитку позивачем проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено протокол огляду транспортного засобу від 14.01.2014 р. (а.с. 8-9)

Згідно рахунку СТО ПП ОСОБА_5 від 17.01.2014 р. №30 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 36 406,00 грн. (а.с. 10)

24.02.2014 р. позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого вартість ремонту складає 36406,00 грн., розмір збитку складає 34 843,21 грн., франшиза 450,00 грн., до виплати 34 393,21 грн. та страховий акт на суму 34 393,21 грн. (а.с. 11-12)

Платіжним дорученням від 12.03.2014р. №5984 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 34 393,21 грн. (а.с. 13)

Також, згідно рахунку СТО ПП ОСОБА_5 від 14.03.2014 р. №168 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 38 296,82 грн. А згідно рахунку ПП Аеліта від 14.01.2014 р. №94 вартість матеріалів склала 1950,00 грн. Всього - 40 246,82 грн. (а.с. 14-15)

Відповідно до звіту №17/03/14-1 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_1 від 17.03.2014р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Subaru Forester із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 32 002,55 грн.

09.04.2014 р. позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого вартість ремонту складає 40 246,82 грн., розмір збитку складає 39 039,42 грн., франшиза 450,00 грн., авансові виплати складають 34 393,21 грн., до виплати 4 196,21 грн. (а.с. 17)

Позивачем також складено страховий акт від 09.04.2014 р. на суму 4 196,21 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування на рахунки СТО платіжними дорученнями від 14.04.2014р. №8918 - на суму 3903,61 грн. та № 8919 на суму 292,60 грн. (а.с. 18)

Визначена загальна сума виплати страхового відшкодування - 38 589,42 грн. на підставі платіжних доручень від 12.03.2014 р. №5984 в розмірі 34 393,21 грн., від 14.04.2014р. №8918 - на суму 3903,61 грн., від 14.04.2014р. № 8919 на суму 292,60 грн. (а.с. 19-20)

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» згідно полісу АС/0414739, позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 38 589,42 грн.

Заява позивача була задоволена ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» частково на суму 28 452,56 грн., що підтверджується витягом з банківської виписки по рахунку позивача за 28.01.2015 р.

Оспорюючи розмір виплат, ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулось до Запорізького господарського суду із позовом про стягнення з ПрАТ "Страхова компанія "Оранта-Січ" м. Запоріжжя залишкової суми страхового відшкодування в сумі 9 136,86 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18 січня 2017 року у задоволенні позову ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" відмовлено в повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22 травня 2017 року рішення Господарського суду Запорізької області від 18 січня 2017 року скасовано. Позовні вимоги ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" задоволені частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" матеріальну шкоду в розмірі 2549,99 грн. В іншій частині у задоволені позову відмовлено. (а.с. 22-26)

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Зазначеним судовими рішеннями встановлено, предметом спору у справі № 908/2921/16, яка розглядалася господарським судом Запорізької області, є сума у розмірі 9 136,86 грн., що є різницею між фактичним розміром витрат страховика (ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування") за договором майнового страхування і здійсненою ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» страховою виплатою за полісом страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що фактично різниця виникла у зв'язку з тим, що позивач за договором добровільного страхування визначив вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу, а відповідач з урахуванням цього коефіцієнта, а також зі зменшенням суми страхового відшкодування на суму податку на додану вартість.

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов'язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 9 ч. 1 ст. 7). Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно п. 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 29 п. 32.7 ст. 32 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Таким чином, суд першої інстанції в мотивувальній частині судового рішення докладно зазначив як обставини справи, так і надані сторонами докази, встановив характер правовідносин, які виникли між сторонами, а тому посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не надав належної оцінки взаємовідносинам сторін - є безпідставним.

Суд першої інстанції встановив, що у ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» у зв'язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов'язок відшкодувати ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком - 50 000,00 грн., і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв'язку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей в розмірі 32 002,55 грн. за мінусом франшизи в розмірі 1000 грн., тобто на загальну суму 31 002,55 грн.

За ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

На підставі аналізу положень закону та наданих сторонами доказів, враховуючи також обставини, встановлені постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22 травня 2017 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовна вимога ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 6586,87 грн., не ґрунтується на положеннях матеріального права.

Щодо іншої частини вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_3 в рахунок відшкодування страхового відшкодування суму франшизи в розмірі 1000,00 грн., то суд першої інстанції зробив правильний висновок про пропущення позивачем строку позовної давності.

Так, сума франшизи за умовами полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 1000,00 грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Застосовуючи наслідки пропуску строку позовної давності до заявлених позивачем вимог, суд першої інстанції врахував, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування платіжним дорученням від 12.03.2014р. №5984 в розмірі 34 393,21 грн., платіжним дорученням від 14.04.2014р. №8918 - на суму 3903,61 грн., платіжним дорученням від 14.04.2014р. № 8919 на суму 292,60 грн. (а.с. 13, 19-20)

Відтак, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» набуло право вимоги до ОСОБА_3 щодо відшкодування суми франшизи в розмірі 1000,00 грн., з 15 квітня 2014 року, тобто з наступного дня від здійснення останнього платежу по виплаті коштів у рахунок страхового відшкодування.

З позовом позивач звернувся до суду 01 листопада 2017 року, шляхом його направлення на адресу суду засобами поштового зв'язку (а.с. 27), тобто з пропуском встановленого строку позовної давності.

Відповідач подав суду відзив на позов позивача, в якому просив суд застосувати до вимог ПрАТ «СК «Альфа Страхування» строк позовної давності. (а.с. 48)

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності щодо вимог про стягнення франшизи, з огляду на те, що строк позовної давності на час звернення позивача з відповідним позовом був пропущений.

З посиланням на практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, суд першої інстанції вірно зазначив про те, що позовна давність забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитися у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Зміст апеляційної скарги не містить спростування відповідних висновків суду першої інстанції, але аналізуючи заперечення позивач проти застосування строку позовної давності, суд першої інстанції зазначив, що у позивача у квітні 2014 року виникло право вимоги щодо стягнення суми франшизи в розмірі 1000,00 грн., вимоги про стягнення якої мали заявлятися виключно до ОСОБА_3, а тому зазначена вимога жодним чином не залежала від розгляду справи щодо стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" залишкової суми страхового відшкодування.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 27.07.2018 р.

Головуючий:

Судді: