РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 2 лютого 2017 р. помер ОСОБА_7, дядько позивача. Інших родичів ОСОБА_7, крім позивача, не мав. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, а також будинок. 13 червня 2017 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини. 1 вересня 2017 р. позивач звернувся до цього ж нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою приватного нотаріуса від 1 вересня 2017 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки 27 червня 2017 р. надійшла заява ОСОБА_5 про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 20 жовтня 2015 р. приватним нотаріусом ОСОБА_6, що є підставою для усунення спадкоємців за законом.

Позивач вказує на недійсність вищевказаного заповіту, оскільки ОСОБА_5 є невідомою особою, не доводиться родичем, ніяких стосунків із померлим не мав. Тому вважає, що заповіт не відповідав внутрішній волі ОСОБА_7, та міг бути складений під впливом обману, помилки або насильства. Крім того, в межах кримінального провадження № 00004514 було виявлено факт заволодіння шахрайським шляхом правом на майно ОСОБА_7

Зазначав, що заповіт складався в присутності двох свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які були запрошені ніби то ОСОБА_7 У звязку із вадами зору, на особисте прохання заповідача, заповіт підписано ОСОБА_10 Разом із тим, ОСОБА_7 не був знайомий із вказаними особами, крім того, ніколи не мав вад зору, не користувався окулярами.

Також вказував, що приблизно на початку жовтня 2015 р. ОСОБА_7 зазначав про викрадення в нього паспорта громадянина України, також деякий час ОСОБА_7 був відсутній за місцем мешкання, оголошувався в розшук. За часом заповіт був складений саме у той період, що надає підстави припускати, що заповіт складено під тиском, під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах.

Позивач зазначав, що в силу ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним, проте, відновити порушене право позивача можливо лише шляхом визнання заповіту недійсним.

Просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_7, посвідчений 20 жовтня 2015 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 1753 (а.с. 15).

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 грудня 2017 р. відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 січня 2018 р. (а.с. 21).

15.12.2017 набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, за яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З огляду на викладене, оскільки дана цивільна справа станом на 15.12.2017 перебувала в процесі судового розгляду, судом продовжено її розгляд в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання, про що судом постановлено ухвалу від 28 лютого 2018 р., якою також встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи (а.с. 44).

5 квітня 2018 р. надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, оскільки доводи позову про викрадення ОСОБА_7 на час підписання заповіту та оголошення його в розшук спростовуються матеріалами кримінального провадження № 0004729 від 7 листопада 2015 р., за яким 6 листопада 2015 р. сусідка ОСОБА_11 зверталась до Шевченківського ВП із заявою про зникнення її сусіда ОСОБА_7 В ході досудового розслідування було встановлено, і він співробітникам поліції пояснив, що ніяких правопорушень щодо нього не було, а він в холодну пору року переїхав до своєї квартири за адресою: АДРЕСА_2. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 50).

Від представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 надійшла заява про виклик свідків нотаріуса ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 46), яка була задоволена судом в підготовчому засіданні, про що постановлено на місці ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.

Від представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 надійшли заяви про виклик свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_13 (а.с. 47, 48, 49), які була задоволені судом в підготовчому засіданні, про що постановлено на місці ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.

Крім того, представником позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 заявлене клопотання про витребування доказів, а саме матеріалів кримінального провадження № 0004729 від Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (а.с. 57), яке ухвалою суду від 5 квітня 2018 р. задоволено (а.с. 6566).

Також, ухвалою суду від 5 квітня 2018 р. задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 6566).

Крім того, в процесі судового розгляду судом були задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 про допит свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15, оскільки на час підготовчого судового засідання представнику не були відомі дані щодо цих свідків, які були отримані в процесі розгляду справи з показань інших свідків.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6 в судове засідання неодноразово не зявлялась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями, проте конверти з поштовими відправленнями повернулись на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про незявлення третьої особи до поштового відділення для отримання кореспонденції, надісланої судом, та розцінюється судом як відмова від отримання судових повісток. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України та думки учасників справи, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи.

Заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

2 лютого 2017 р. помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього, виданим 3 лютого 2017 р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 954 (а.с. 7).

За життя, 20 жовтня 2015 р. від імені ОСОБА_7 в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був складений заповіт, яким він заповів ОСОБА_5 усе своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, майнові та немайнові права і взагалі те, що на день смерті буде йому належати, і на що він матиме право. Відповідно до змісту заповіту, у звязку із вадами зору ОСОБА_7 не може сам прочитати текст заповіту уголос та підписати його, тому згідно зі ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчено в присутності свідків, а за заповідача в звязку з вадами зору, на його особисте прохання, у його присутності та у присутності нотаріуса, після прочитання свідками тексту заповіту уголос, заповіт підписано громадянином ОСОБА_10. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 1753 (а.с. 10).

За вимогами ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Разом із тим, в даному випадку між сторонами існує спір з приводу недійсності заповіту, оскільки позивач заперечує його дійсність на підставах, встановлених ЦК України, а тому такий заповіт в силу ч. 3 ст. 215 ЦК України може бути визнаний судом недійсним.

В межах даної справи суд встановив, що спірний заповіт складений із порушенням вимог щодо його посвідчення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1253 ЦК України у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 ЦК України і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обовязковою. За частиною пятою цієї ж статті свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 12511252 цього Кодексу.

За ч. 4 ст. 207 ЦК України, якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Відповідно до пп. 1.8 п. 1 ОСОБА_2 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій), якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою.

Пп. 1.11 п. 1 ОСОБА_2 3 цього ж Порядку передбачено, що на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сімї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, імя, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

В судовому засіданні було допитано в якості свідків осіб, при яких було посвідчено заповіт, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також особу, яка підписувала заповіт за ОСОБА_7, ОСОБА_10.

Так, свідок ОСОБА_8 пояснив, що у 2015 році йому подзвонив ОСОБА_5 та попросив бути присутнім при посвідченні заповіту. Раніше ОСОБА_7 він не знав. У день посвідчення заповіту у приватного нотаріуса були присутні він, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 Нотаріус зачитувала заповіт. Свідок заповіт не зачитував. Вказав, що у ОСОБА_7 були якісь проблеми із зором, однак він також читав заповіт. При собі у ОСОБА_7 був паспорт.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він також був присутній при посвідченні заповіту від імені ОСОБА_7 у приватного нотаріуса. Зазначив, що нотаріус розяснювала ОСОБА_7 положення закону. ОСОБА_7 був особою похилого віку, по декілька разів перепитував деякі питання. Насильства до ОСОБА_7 ніхто не застосовував. Спілкування велось російською мовою. Нотаріус зачитувала текст заповіту. Він заповіт не зачитував. На даний час не памятає, хто запросив його бути свідком при посвідченні заповіту, можливо це був ОСОБА_5 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 разом ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що біля року тому назад він йшов по вул. Гудименка район «Бабурка» із дитиною, де зустрів знайомого ОСОБА_9, який попросив його допомогти у приватного нотаріуса. Вони разом зайшли до нотаріуса, читали якийсь документ, котрий він підписав. Разом із ОСОБА_9 був чоловік на імя ОСОБА_8, прізвищ їх він не знає. У кабінеті нотаріуса був присутній він, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та літній чоловік, який постійно мружився. Декілька разів перечитували разом з ОСОБА_9 заповіт. Нотаріус читала заповіт вголос, щось йому розяснювала, що саме не памятає. Також не памятає, якою мовою зачитували заповіт, можливо російською. У літнього чоловіка тремтіли руки, і він поводився адекватно. Цей дідусь сказав йому підписувати заповіт, після чого він і підписав його.

Таким чином, виходячи із показань свідків, суд дійшов висновку, що свідки не зачитували заповіт вголос, як це передбачено ч. 5 ст. 1253 ЦК України та пп. 1.11 п. 1 ОСОБА_2 3 Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, свідки не змогли переконливо пояснити причини, за яких ОСОБА_7 не міг самостійно прочитати та підписати заповіт, оскільки пояснювали як про поганий зір, так і про тремтіння рук. Проте, в самому тексті заповіту зазначено, що ОСОБА_7 мав вади зору, однак, які саме вади не зазначено.

Натомість, свідки ОСОБА_11, сусідка ОСОБА_7 по будинку по вулиці Тернопільській, вказувала, що ОСОБА_7 хоча погано бачив і чув, проте, міг прочитати документ та підписатися, зокрема, свідок зазначала, що ОСОБА_7 виписував та читав газети. Свідок ОСОБА_13, голова ОСББ «ПЕРЕМОГА 119», де розташована квартира ОСОБА_7, зазначав, що ОСОБА_7 у 2015 році самостійно писав текст довіреності на отримання пенсії, хоча в нього і тряслися руки. Окулярів ОСОБА_7 не носив.

Свідок ОСОБА_15, який є головою гаражного кооперативу, членом якого був ОСОБА_7, пояснив, що бачив ОСОБА_7 у 2016 році біля свого гаражу, після чого він приходив ще один раз в липні-серпні 2016 р. ОСОБА_7 поводився адекватно, не виглядав сліпим.

Також викликають сумніви обставини встановлення приватним нотаріусом особи ОСОБА_7, оскільки допитані судом свідки ОСОБА_11, яка доводиться сусідкою ОСОБА_7 по будинку по вулиці Тернопільській, ОСОБА_14, член гаражного кооперативу, в якому розташовано гараж ОСОБА_7, ОСОБА_15, який є головою гаражного кооперативу, членом якого був ОСОБА_7, ОСОБА_16, сусід ОСОБА_7 по вул. Перемоги, пояснювали про викрадення у ОСОБА_7 паспорта громадянина України, а також те, що він звертався за допомогою в оформленні паспорта, однак, така допомога не була йому надана, свідки радили звернутися йому до правоохоронних органів. Доказів, що паспорт ОСОБА_7 було оформлено, матеріали справи не містять. В заповіті також відсутні відомості про серію, номер паспорта ОСОБА_7

Приватний нотаріус ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, хоча судом вживалися заходи до її виклику. Судом, з урахуванням думки учасників справи, було визнано можливим проведення розгляду справи за її відсутності.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що заповіт посвідчено із порушенням встановленого законом порядку, а тому він підлягає визнанню недійсним.

Крім того, досліджуючи обставини, на які посилався позивач в обґрунтування позову, в частині того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, судом враховується наступне.

В якості доказів зазначеної обставини позивач посилався на показання свідків, а також матеріали кримінального провадження № 0004729 за фактом зникнення ОСОБА_7

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона зверталась до Шевченківського відділення поліції за фактом зникнення ОСОБА_7 у жовтні 2015 р., та бачила, як ОСОБА_7 розшукували невідомі особи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що він є сусідом ОСОБА_7 по будинку по вул. Перемоги. Біля 10 років тому ОСОБА_7 попросив його допомагати та дивитися за ним. ОСОБА_7 розповідав йому, що в нього викрали паспорт. Десь тиждень ОСОБА_7 ніде не було, він десь пропав, з приводу чого свідок звертався до Вознесенівського відділення поліції. Крім того, він не розповідав йому про заповіт, оскільки він за життя був дуже жадібний. ОСОБА_16 отримував пенсію ОСОБА_7 за довіреністю на пошті деякий час, а потім пенсію отримував голова кооперативу.

Свідок ОСОБА_14 пояснював, що пропонував ОСОБА_7 здати гараж в оренду або продати, на що він відмовився. Вказував, що в нього є племінник ОСОБА_8. Також свідок зазначав, що відвідував квартиру ОСОБА_7, де була повна антисанітарія. У ОСОБА_7 був борг за гараж, який погасив голова ОСББ.

Свідок ОСОБА_13, голова ОСББ «ПЕРЕМОГА 119», де розташована квартира ОСОБА_7, пояснив, що ОСОБА_7 не скаржився на викрадення документів, однак надав йому копію свого паспорту, зазначивши, що оригінал не може знайти. Пенсію ОСОБА_7 отримував ОСОБА_16 за довіреністю, а потім отримував сам ОСОБА_13 та віддавав гроші ОСОБА_7 Дані для довіреності він брав з копії паспорту та домової книги. Також свідок ОСОБА_13 зазначив, що до ОСОБА_7 зверталися з приводу користування гаражем, однак він відмовив. Також він відмовився від перебування в Будинку для людей похилого віку. ОСОБА_12 йому розповідав, що ОСОБА_7 пропав, однак ніхто це не перевіряв. Крім того, зазначав, що до нього звертався ОСОБА_5 та залишив свій номер телефону, зазначивши, що буде доглядати за ОСОБА_7

З матеріалів кримінального провадження № 0004729 випливає, що постановою слідчого Шевченківського ВП Ленінського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_17 кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України було закрито у звязку із відсутністю події кримінального правопорушення. В ході досудового розслідування було встановлено, що злочину відносно ОСОБА_7 ніхто не скоював, а він не повідомив своїй сусідці ОСОБА_11 про свій переїзд у холодну пору року зі свого будинку до своєї квартири.

Також, матеріали даної цивільної справи містять відомості, що 12.09.2017 ОСОБА_4 звернувся до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ст. 190 КК України (а.с. 12).

Проаналізувавши зазначені вище докази у їх сукупності, суд вважає їх недостатніми для однозначного висновку про те, що волевиявлення ОСОБА_7 при посвідченні заповіту не було вільним, оскільки факт викрадення ОСОБА_7, застосування до нього примусу, вказаними вище доказами не підтверджується. Тому у цій частині доводи позову суд знаходить необґрунтованими.

Тому, суд доходить висновку, що заповіт підлягає визнанню недійсним саме з підстав його складення з порушенням вимог щодо його посвідчення. Таким чином, позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені (а.с. 16).

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 7680, 89, 141, 142, 259, 265, 273, 274279, 354, пп. 9 п. 1 р. ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати недійсним заповіт від 20 жовтня 2015 р., складений від імені ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 1753.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 липня 2018 року.

Повне судове рішення виготовлене 24 липня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шалагінова