Справа № 296/5781/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Галасюк Р.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації в особі голови Житомирської обласної державної адміністрації ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Садівниче товариство «Зарево» про визнання незаконним та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1, у якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 16.02.2016 року № 35 «Про надання земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі, продаж земельних ділянок, припинення права постійного користування земельними ділянками, припинення дії договорів оренди землі, затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, надання дозволів на розроблення проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою, проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок, надання згоди на поділ земельних ділянок, передачу в суборенду та укладання додаткової угоди» в частині п. 4 додатку 1, яким гр. ОСОБА_3Д було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та погоджено надання в оренду земельної ділянки площею 0,1800 га в межах Василівської сільської ради Житомирського району строком на 49 років.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що позовну заяву необхідно передати на розгляд до Житомирського районного суду Житомирської області, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 16.02.2016 року № 35 в частині п.4 додатку 1, яким ОСОБА_3 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та погоджено надання в оренду земельної ділянки площею 0,1800 га в межах Васильківської сільської ради Житомирського району строком на 49 років.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 27-30 ЦПК).

Пунктом 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3 передбачено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 30 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об'єкти нерухомості, об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

У зв'язку з викладеним та враховуючи положення ст.30 ЦПК України, даний позов повинен був бути пред'явлений за правилами виключної підсудності, визначеним ч.1 ст.30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням майна.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, земельна ділянка площею 0,1800 га. знаходиться на території Житомирського району.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч.ч.1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що місцезнаходження майна відноситься до території Житомирського району, позовну заяву необхідно передати за підсудністю до Житомирського районного суду Житомирської області (10001, м. Житомир, вулиця Покровська, 90, Житомирська область).

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 353-354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації в особі голови Житомирської обласної державної адміністрації ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Садівниче товариство «Зарево» про визнання незаконним та скасування розпорядження передати на розгляд до Житомирського районного суду Житомирської області (10001, м. Житомир, вулиця Покровська, 90, Житомирська область).

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом пятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Р. А. Галасюк