Справа № 154/264/18 Головуючий у 1 інстанції: Каліщук А.А.
Провадження № 22-ц/773/710/18 Категорія: 27 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Галицької І.П.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк " Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ " Комерційний банк "Надра" ОСОБА_4 про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за депозитним договором за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_4 про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за депозитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.07.2014 року в м. Володимирі-Волинському, Волинської області між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 був укладений Договір НОМЕР_2 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ Базовий», в іноземній валюті - доларах США на суму 15 000 доларів США, строком на 6 місяців, з кінцевим терміном повернення вкладу та процентів за ним 31.01.2015 року.

На усну вимогу позивача 31.01.2015 р. щодо повернення грошових коштів у сумі 15 000 доларів США за договором НОМЕР_2 від 31.07.2014 року начальником відділення 0203 ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_1 було відмовлено з покликанням на те, що у відділенні Банку відсутня необхідна сума коштів.

02.02.2015 року позивачем на ім'я директора відділення ПАТ «КБ Надра» Луцьке РУ ОСОБА_5 було подано письмову заяву з вимогою забезпечити негайне повернення вкладу разом з нарахованими процентами в іноземній валюті - доларах США, відповідно до умов Договору НОМЕР_2 від 31.07.2014р.

Листом від 13.03.2015 року №1103/44 директора відділення ПАТ «КБ «Надра» Луцьке РУ ОСОБА_5 у задоволенні заяви позивача від 02.02.2015 року про негайне повернення депозитних коштів та сплату нарахованих процентів було відмовлено з тих підстав, що відповідно до ст. 34 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», постановою правління НБУ від 05.02.2015 року №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року №26 щодо запровадження з 06.02.2015 року в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи на тимчасову адміністрацію, в зв'язку з чим проведення будь-яких видаткових операцій за укладеними правочинами заборонено. Належні кошти обліковуються на поточному рахунку, відкритому в ПАТ «КБ «Надра». У листі не було зазначено жодної причини чому з 31.01.2015 р. по 05.02.2015 р. включно, до запровадження в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації, їй не повернуто депозитних коштів.

Під час дії тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра», 28.04.2015 р., нею була отримано від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантована сума депозитних коштів у національній валюті України - 200000 гривень, що відповідно до встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на день початку процедури виведення Фондом Банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в ньому - 06.02.2015 року в розмірі 2313,0580 за 100 доларів США відповідає сумі 8646,55 доларів США. Решту суми вкладу та нарахованих процентів у розмірі (15759,08 доларів США - 8646,55 долари США) = 7112,53 долари США до цього часу Банком не повернуто.

23.06.2015 року позивач звернулася із заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_4 про включення її до реєстру кредиторів банку з майновими вимогами на заборговану суму депозитних коштів і цього ж дня вона була зареєстрована в Реєстрі вимог кредиторів.

Після запровадження в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації та прийняття рішення про початок процедури ліквідації цього банку, їй не повернуті решта заборгованої суми вкладу за договором НОМЕР_2 строкового банківського вкладу.

Просила стягнути з ПАТ «КБ «Надра» в її користь 7112,53 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06.02.2015 року становить 164 517,08 грн.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 квітня 2018 року в задоволені позову ОСОБА_3 в даній справі відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції-без змін.

Заслухавши представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що кредиторські вимоги позивача за договором вкладу включені до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра», тому повернення решти вкладу, у частині, що перевищує виплачену суму Фондом відбувається за визначеною Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедурою. Крім того задоволення вимог окремого кредитора, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Такі висновки суду є правильними та таким, що узгоджуються з нормами права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.07.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Надра» укладений Договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 1992505, без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий».

Згідно з п. 1.1. Договору позивач зобов'язалась передати, а Банк зобов'язався прийняти грошову суму в розмірі 15000 доларів США та зобов'язався повернути вкладнику дану суму коштів і сплатити проценти на умовах і в порядку, визначеному договором.

У п. 2.2., 2.3. сторони визначили, що строк розміщення вкладу становить 6 місяців від дати фактичного надходження вкладу на рахунок. Перебіг строку розміщення вкладу розпочинається з дня надходження вкладу на рахунок. У разі внесення вкладником коштів в день підписання сторонами цього договору, датою повернення вкладнику вкладу є 31.01.2015 р.

Відповідно до квитанції №5266 від 31.07.2014 р. позивач 31.07.2014 р. внесла на депозит Банку кошти в сумі 15000 доларів США. Сторони визначили, що датою повернення позивачу вкладу є 31.01.2015 р.

У зв'язку із настанням строку повернення вкладу, 02.02.2015 р. позивачем подано заяву на ім'я директора відділення ПАТ КБ «Надра» Луцьке РУ про повернення вкладу разом з нарахованими процентами в іноземній валюті.

Листом директора відділення Луцького РУ ПАТ КБ «Надра» від 13.03.2015 р. у задоволенні заяви позивача було відмовлено з тих підстав, що постановою Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» та запровадження 06.02.2015 року тимчасової адміністрації.

Із змісту цієї постанови вбачається, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення 05.02.2015р. № 26 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Комерційний Банк "Надра", згідно з яким з 06.02.2015 р. по 05.05.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Комерційний Банк "Надра".

В подальшому, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.04.2015 р. прийнято рішення №85, яким продовжено тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ «Надра» по 05.06.2015 р.

05.06.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 113 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким вирішено припинити здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра» з 05.06.2015 р., розпочати з 05.06.2015 р. процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" ОСОБА_4 строком на 1 рік, з 05 червня 2015 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №616 від 28.04.2016 р. та №2342 від 03.11.2016 р. продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» по 03.06.2020 р. включно.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Обмеження, прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами , що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.(ст. 1074 ЦК України)

Випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

У пункті 8 Прикінцевих і перехідних положень Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

У пункті 1 частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Згідно з частиною п'ятою статі 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

При цьому, ст. ст. 26, 27, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Розділів III і IV Положення № 14 передбачено, що Фонд гарантування починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування, яка становить 200 000 грн. вкладникам неплатоспроможного банку, які включені в Загальний реєстр вкладників.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не допустив прострочення виконання своїх зобов'язань перед позивачем, так як квитанцією від 28.04.2015 р. підтверджується, що 28.04.2015 р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу виплачено 200000 гривень, що еквівалентно 11111,26 доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти за 100 доларів США - 1799,9763 гривень), тобто в межах шестимісячного строку з дня початку процедури ліквідації банку, яка почалася 06 лютого 2015 року.

Твердження апелянта про те, що до даних правовідносин не слід застосовувати ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки термін дії вкладу закінчився 31 січня 2015 року, а ліквідація розпочалась 06 лютого 2015 року, отже дані правовідносини розпочались ще до запровадження в банку тимчасової адміністрації є безпідставними.

Починаючи з 06 лютого 2015 року у зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Надра» здійснює свою діяльність на підставі спеціального ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який встановлює процедуру щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і їх ліквідації.

А відтак у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому запроваджена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його вкладниками, норми Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у спірних правовідносинах.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 січня 2015 року № 6-2001цс15, від 13 червня 2016 року №6-1123цс16, від 12 квітня 20-17 року №6-350цс 17. Вказана правова позиція є незмінною.

Відповідно, вкладники банку мають право отримати свої вклади виключно в порядку передбаченому ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та іншими спеціальними нормативно-правовими актами шляхом отримання гарантованої суми, через банки агенти, та/або в порядку черговості задоволення вимог кредиторів, якщо сума вкладу перевищує розмір гарантованої суми.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано вважав, що при вирішенні даного спору слід виходити з того, що на моменту ухвалення рішення у банку вже було запроваджено тимчасову адміністрацію та запроваджено процедуру ліквідації, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який спосіб, а ніж це передбачено ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Посилання апелянта на те, що банком при виплаті 200 000 тисяч гривень не правильно було застосовано курс долара по відношенню до гривні, також не знайшло свого підтвердження.

Так відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 цього закону не поширюється на зобов'язання банку, строк яких закінчився Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування , що гарантується Фондом в національній валюті. Вклад в іноземній валюті перераховується в національній валюті України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Тобто вклади Позивача підлягали відшкодуванню в межах гарантованої суми (200 000,00 грн.) за офіційним курсом гривні до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

Як встановлено судом першої інстанції, на момент введення в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації, тобто на початок дня 06 лютого 2015 року, відповідно до даних офіційного сайту Національного банку України http://www.gov.ua./, станом на 9 год. 00 хв. 06 лютого 2015 року були встановлені такі офіційні курси гривні до іноземної валюти за 100,00 доларів США (1180) - 1799.9763 гривень (витяги з офіційного сайту НБУ щодо офіційного курсу гривні до іноземних валют та копія листа НБУ мітяться в матеріалах справи).

Таким чином суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що відповідно до чинного законодавства, відшкодування коштів за вкладами в іноземній валюті відбувалося в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом Банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, а саме курсом станом на 09:00 год. 06.02.2015 року - 17.999763 за 1 дол. США. Відповідно, доводи Позивача про необхідність застосування іншого курсу 23.130580 за 1 дол. США є безпідставними, про що вказав суд в оскаржуваному рішенні, оскільки цей курс долара діяв з 14.00 год. 06 лютого 2015 року.

Отже, як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось позивачем, остання отримала максимальну гарантовану суму компенсації по вкладам в ПАТ «КБ «Надра» в сумі 200 000,00 грн., що є еквівалентом 11 111,26 доларів С1ІІА:

11 111,26 * 17,999763 = 200 000,00 грн. (копії заяв на видачу готівки на загальну суму 200 000,00 грн. Позивач надав разом з позовом).

Про те, що позивач отримала гарантовану суму відшкодування еквівалентній сумі вкладу в розмірі 11 111,26 доларів США підтвердила сама позивач в своїй заяві від 13.06.2015 .

Виходячи зі звітів по поточному рахунку НОМЕР_1 та по депозитному рахунку НОМЕР_2 залишок коштів за спірним Договором вкладу, що перевищує гарантовану суму становить 4 647,82 дол. СІІІА. (15 000,00 дол. США суму вкладу + 759,08 дол. США нарахованих процентів = 15 759,08 дол. США. 15 759,08 дол. США 11 111,26 дол. США отримане відшкодування в межах гарантованої суми = 4 647.82 грн.)

Залишок коштів, що перевищує розмір гарантованої суми, кредитори банку, в тому числі і ОСОБА_3 мають право отримати виключно в порядку та черговості, передбаченими Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в четверту чергу задовольняються вимоги вкладників - фізичних осіб, у частині, що перевищує суму виплачену Фондом.

Судом встановлено, що позивач 23.06.2015 р. подала заяву про включення її до реєстру кредиторів банку з майновими вимогами на заборговану суму депозитних коштів і скористалась передбаченою Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедурою пред'явлення майнових вимог до Банку.

Кредиторські вимоги позивача за даним договором включені до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ КБ «Надра», тому повернення решти вкладу, у частині, що перевищує виплачену суму Фондом відбувається за визначеною Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» процедурою.

Як зазначено Фондом у своєму відзиві на апеляційну скаргу наразі здійснюється задоволення вимог 2 та 3 черг.

Отже враховуючи те, що судом першої інстанції встановлено отримання позивачем гарантованого відшкодування в розмірі 200000 тисяч гривень, що еквівалентно 11111, 26 доларів США, а залишку суму вкладу в розмірі 4647, 82 дол. США, позивач має право отримати, як кредитор 4 черги виключно в порядку та черговості передбаченими законодавство, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову про стягнення коштів.

Як зазначено в висновку Великої Палати, який викладений в постанові від 13 березня 2018 року в справі № 910/23398/16, що відкликання Національним банком України на момент вирішення спору банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації, як юридичної особи зумовило для позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема виникнення спеціальної процедури пред'явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. При цьому задоволення вимог окремого кредитора, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованих банком.

Доводи апелянта про порушення судом гарантованого положення статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права позивача на мирне володіння майном не знайшли свого підтвердження, як під час розгляду даної справи судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду, оскільки судовим рішенням у цій справі не було порушено майнових прав позивача, а лише вказано на визначену Законом процедуру відновлення порушених банком прав.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволені позову.

Висновки суду ґрунтуються на повно і всебічно з'ясованих обставинах справи, перевірених належними доказами, на які є покликання в рішенні суду і яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 квітня 2018 року в даній справі-без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:

Судді: