Провадження № 2-н/522/361/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Бойчук А.Ю., розглянувши заяву Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільно-процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017р.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу містяться у ст. 163 ЦПК України.

У порушення вказаної норми, заявник не дотримався норм чинного законодавства, а саме заява про видачу судового наказу не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, не вказано імя (прізвище, імя, по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У матеріалах справи відсутній договір між ОСОБА_1 та заявником про надання житлово-комунальних послуг, а тому не можна зробити висновок про те, що у випадку наявності в нього заборгованості, заявник має право стягувати заборгованість.

Заявник просить суд стягнути з боржників борг за спожиті житлово-комунальні послуги, проте не надає документи, які свідчать про те, що саме заявник має право вимоги у зв'язку із наданням ОСОБА_1 відповідних послуг, що свідчить про наявність спору про право.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 „Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Згідно з п. 9 Постанови, відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника: документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Суддя, перевіривши заяву й додані до неї матеріали, прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, а саме: відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг, що підтверджував би фактичне надання та отримання цих послуг.

Таким чином, із заяви та поданих документів вбачається спір про право, що є підставою для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, керуючись: ст. ст. 19, 161 ЦПК України; ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1.

Розяснити, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена у пятнадцятиденний строк шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеса.

Суддя А.Ю. Бойчук