ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді - Ковалевської Л.М., з участі секретаря - Омельчук С.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з позивачем перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також, зазначає, що сторони проживають окремо, діти залишились проживати з позивачкою, та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку щодо виховання та утримання дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Аліментів відповідач нікому не сплачує.
Ухвалою суду від 04 червня 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, через канцелярію суду 27.06.2018 року надала письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всих видів доходів боржника.
31.07.2018 року позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2, який про час та місце розгляду справи повідомлений за судом належним чином через оголошення на веб-сайті Судової влади України.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, суд керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, за наявними у справі доказами.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновків, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей".
Відповідно до ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Відповідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2016 року було розірвано (а.с.4-5).
Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7).
Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці не надає, хоча зобов'язаний це робити.
Згідно частини 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Відповідно до довідки про склад сім»ї виданої Дмитрівською сільською радою Фастівського району Київської області №168 від 24.04.2018 ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1, разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 та сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, які знаходяться на її повному утриманні (а.с.8).
При цьому будь-якої домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на дитину, у зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом.
Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначений показник з урахуванням його безпосереднього відношення до прожиткового мінімуму, може змінюватися в залежності від змін у чинному законодавстві, тому, на думку суду, визначення розміру аліментів саме у частці від заробітку, є доцільним та таким, що унеможливить в майбутньому порушення прав та інтересів дитини сторін.
А тому, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивачки доведеними та обґрунтованими.
Відповідно до вимог ч. 6 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 247, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ч. 2 ст. 84, 180-182 Сімейного Кодексу України,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2018 року і до досягнення ними повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою завою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Ковалевська