Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1748/18
Провадження №: 2/332/977/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запорожжя у складі:

головуючого судді Сінєльніка Р.В., при секретарі Вельможко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , суд -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини доходу до досягнення нею повноліття щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти.

Від позивача та відповідача у справі надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 15.04.2014 (а.с.4), яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дитини, ухиляється від своїх обов'язків по її утриманню.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

З урахуванням зазначених обставин, інтересів дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов є законним та підлягає задоволенню. Так, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, визначивши їх у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку(доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікуна утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 08.06.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Р.В. Сінєльнік