У Х В А Л А

Іменем України

19 липня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва, в складі:

головуючого - судді - Галась І.А.,

при секретарі - Дмитрієвій А.

за участю: представника заявника - Зоря А.С.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» про поновлення пропущеного спору для пред'явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»( Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»( Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Вимоги заяви обґрунтовано наступним.

25 листопада 2014 року Деснянським районним судом м. Києва ухвалено рішення по справі №754/13492/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» (далі - Первісний стягувач) до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 119102,78 грн., яким позовні вимоги задоволено, та стягнуто на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 119102,78 грн.

20 квітня 2015 року між ТОВ «ФК» «Гарантія та Довіра» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 01.11.2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, перейшло до ТОВ «ФК» «Довіра та Гарантія».

30.11.2015 між ТОВ «Фінансова компанія» «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія» «Актив+» було укладено договір про відступлення права вимоги №279/ФК-16, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія» «Актив+» перейшли права вимоги за вищезазначеним кредитним договором, а також всі інші пов'язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі звернення стягнення.

05 липня 2017 року Деснянським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження за заявою ТОВ «Актив+», якою замінено стягувана за виконавчим листом з ТОВ «ФК» «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ФК» «Актив+» за №754/13492/14- ц, у цивільній справі №754/13492/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01.11.2007року.

На виконання рішення суду від 03.09.2015 року Деснянським районним судом м. Києва по справі №2-5278/2014 було видано ПАТ «УкрСиббанк» оригінал виконавчого листа відносно зазначеного вище боржника. Вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у відділі ДВС Деснянського ГТУЮ у м. Києві. В ході проведення виконавчих дій, виникла колізія щодо строків пред'явлення вказаного виконавчого документа, а саме строки пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущено.

Враховуючи пропущенням з поважних причин Заявником строку пред'явлення даного виконавчого листа до виконання, строк його пред'явлення необхідно поновити для подальшого виконання виконавчого листа в Державній виконавчій службі Деснянського району ГТУЮ м. Києва в частині стягнення із зазначеного Боржника наявної суми заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту.

На підставі викладеного представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» просить суд: заяву задовольнити, визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред'явлення виконавчого документа (виконавчого листа по справі №2-5278/2014) до виконання. Поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа №2- 5278/2014, виданого Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з Боржника ОСОБА_3 на користь банку вказаної вище суми заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.11.2007 року та зазначити строк його пред'явлення до виконання.

18.06.2018 р. боржником ОСОБА_3 подано Відзив на заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення заяви виходячи з наступного.

По-перше,13.09.2017 року Головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Шавель О.В. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54654591 та Постанову про арешт майна боржника, на підставі Виконавчого листа № 2-5278/2014 виданого 03.09.2015 року Деснянським районним судом м. Києва. Виконавчий документ було подано представником ТОВ «Фінансова компанія «Актив+»

24 квітня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва, суддя Лісовська О.В., розглянув справу № 754/13492/14-ц та дійшов висновку про те, що строк подачі виконавчого листа № 2-5278/2014 до виконання сплив у грудні 2015 року.

Деснянський районний суд виніс Ухвалу якою скасував Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54654591 та Постанову про арешт майна боржника, яка була винесена рамках Виконавчого провадження, на підставі Виконавчого листа № 2-5278/2014 виданого 03.09.2015 року Деснянським районним судом м. Києва. Ухвала Деснянського районного суду від 24 квітня 2018 року набрала законної сили після того як сплив термін подачі апеляційної скарги. Представники ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» до апеляційного суду не зверталися, отже з Ухвалою суду та її висновками повністю погоджуються. Виконавчий документ було визнано таким, що вже втратив юридичну силу оскільки строк подачі виконавчого документу сплив 09.12.2015р. Факти встановлені, а Рішення Деснянського районного суду має преюдиційне значення.

Натомість, заявник подав заяву про поновлення пропущеного строку, і лише через два з половиною роки після спливу строку подачі виконавчого листа до виконання.

Звернув увагу суду, на той факт , що боржник вже скористався своїм правом подачі виконавчого листа до органів ВДВС, тобто, якби заявник не подавав виконавчий лист, та звернувся до суду про поновлення пропущеного строку, та навів би поважні причини, які стали на заваді і не дали можливості Товариству вчасно подати виконавчий документ, можливо, але, як видно із змісту заяви, поважних причин немає взагалі.

Також, звернув увагу, що зміна правонаступників за виконавчим документом не перериває перебігу позовної (виконавчої) давності, а тим більше нс є поважною причиною. Заявнику, при укладанні договору про відступлення прав вимоги, потрібно було більш ретельно перевіряти документи, так як попередній стягувач відступив їм свої права термін яких сплив. Але, навіть за таких умов, як видно із заяви, Рішення набрало законної сили 08.12.2014 року. Виконавчий документ було видано 03.09.2015 року. Законодавством, чинним на той період, чітко визначено, що виконавчі документи повинні бути пред'явлені до виконання в строки, встановлені в п.1 ч.2 та п.2 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» - один рік з наступного дня після набрання ними юридичної сили (Перебіг строку виконавчої давності починається з набранням рішенням суду законної сили). Тобто, заявник мав у запасі майже три місяці, для того щоб подати виконавчий документ в строк, хоча б відправивши його поштою.

Крім того заявник вводить в оману суд стверджуючи, що 30.11.2015 року вони набуло право вимоги за кредитним договорами, хоча на справді, лише 30 листопада 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та 'ГОВ «Фінансова компанія «Атив +» укладено Договір факторингу № 279/ФК - 16, за умов якого останнє Товариство набуло право вимоги за кредитним договорами. Що ще раз підтверджує той факт, що договір факторингу було укладено після спливу строку подання Виконавчого документу.

По-друге, позивач у своїй заяві не навів жодної поважної причини в результаті якої було пропущено строк подання виконавчого документа до суду. Службова недбалість й нездатність обачливо і уважно вести діловодство дійсно мають велике значення, але виключно для висновків щодо ділової репутації банку та їх правонаступників. Вони не є поважними причинами для поновлення процесуальних строків. Поновлення судом строку оскарження без обґрунтованої підстави є протиправним, порушує принцип правової визначеності та право на справедливий суд (ЄСПЛ, ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

На підставі викладеного просить суд визнати заяву ТОВ «Фінансова компанія» Актив+» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа як безпідставну та яка подана без наведення поважних причин та відмовити заявнику у поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа (виконавчого листа).

В судовому засіданні представник заявника (стягувача) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» Зоря Алла Сергіївна заяву підтримала в повному обсязі з підстав наведених в ній, просила заяву задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 заперечував проти задоволення заяви з підстав необґрунтованості, просив суд відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення заявника, заперечення представника боржника, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущеного строку, при розгляді таких заяв суди мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред'явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв'язку.

Судом об'єктивно встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2014 р. позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 01.11.2007 р. у розмірі 9 909, 25 дол. США, що в еквіваленті становить 117 507 грн. 70 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 175 грн. 08 коп. та витрати пов'язані із розміщенням оголошення у пресі у розмірі 420 грн. 00 коп. (том. №1, а.с.12-13).

Вказане вище судове рішення не оскаржувалось та 08.12.2014 р. набуло чинності, у зв'язку з чим 03.09.2015 р. Деснянським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист № 2-5278/2014 на примусове виконання вказаного рішення, який було направлено стороною позивача (стягувача) до органу державної виконавчої служби для виконання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2017 р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» - Зорі А.С., про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у справі № 754/13492/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Ухвала суду не оскаржувалась (том. №1, а.с.125-126).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.07.2017 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив +» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено стягувача за виконавчим листом № 2 - 5278/2014, виданим Деснянським районним судом м. Києва 03 вересня 2015 року з Приватного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив +» (том. №1, а.с.163-164).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.04.2018 р. скаргу ОСОБА_3, заінтересовані особи: ТОВ "Фінансова компанія "Актив+", на рішення та дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шавель Олеся Володимирівна - задоволено. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шавель Олесі Володимирівни щодо відкриття виконавчого провадження № 54654591 від 13.09.2017 року. Скасовано постанову головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шавель О.В. про відкриття провадження від 13.09.2017 року та про накладення арешту від 13.09.2017 року у виконавчому провадженні ВП № 54654591 (том. №1, а.с.196-198).

З ухвали від 24.04.2018 р. вбачається, що строк пред'явлення виконавчого документу до виконання починає обраховуватися з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2014 року набрало законної сили 08.12.2014 року, а строк пред'явлення виконавчого листа до виконання спливає 10.12.2015 року (09.12.2015 року є останнім днем для подання). Крім того, викладене вище також зазначене в самому виконавчому листі № 2-5278/2014 від 03.09.2015 року (том. №1, а.с.196-198).

Відповідно до частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.04.2018 р., згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили.

Твердження сторони заявника, стосовно того, що виникла колізія щодо строків пред'явлення виконавчого листа №2-5278/2014, до виконання з урахуванням вищевикладеного не знайшла свого підтвердження.

Крім того, твердження представника заявника про те, що строк пред'явлення виконавчого документу до виконання розпочинається з дати видачі виконавчого листа є необґрунтованими та такими, що суперечить ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", який був чинний, на час видачі виконавчого листа.

Необхідно відзначити, що у ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, в редакції, яка була чинною на час видачі виконавчого листа, було передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 до ст. ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, який був чинний на час видачі виконавчого листа) строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до п. 5 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Судом встановлено, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2014 р. набрало законної сили 08.12.2014 р., а отже стягувачем було пропущено передбачений Законом України "Про виконавче провадження" (який був чинний, на час видачі виконавчого листа) річний строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, а тому посилання на ст. 12 Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII є необґрунтованим, оскільки дія цього пункту не поширюється на виконавчі листи, строк пред'явлення яких до виконання було пропущено у відповідності до норм діючого на той час Закону.

Застосування в даному випадку п. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII є фактичним надання зворотної дії цього Закону в часі, всупереч положень ст. 58 Конституції України, в якій зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд встановив, що представник заявника не навела суттєвих та вагомих причин, з яких був пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до примусового виконання за відсутності поважних причин, після спливу майже чотирьох років з моменту набрання рішенням законної сили, суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що заявником у своїй заяві не наведено жодної поважної причини, яка могла б слугувати підставою для поновлення пропущеного строку, а також не наведено поважних причин, що об'єктивно унеможливлювали або ускладнювала вчинення певної процесуальної дії у визначений строк, суд вважає, що заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76-81, 352-355, 433 ЦПК України ст. ст. 8, 55, 58, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» про поновлення пропущеного спору для пред'явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»(Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя: