Справа № 211/127/18
Провадження № 2/211/1524/18
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
31 липня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,
позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 мотивуючи свої позовні вимоги тим що є донькою відповідача, досягла повноліття та навчається на першому курсі денного відділення у Криворізькому національному університеті до 31 серпня 2012 р. Відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на її утримання на період навчання, тому просить суд стягнути з нього аліменти на свою користь та утримання в розмірі 2000,00 грн. до закінчення нею навчання.
Ухвалою суду від 28 лютого 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Заочним рішенням суду від 17 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2, аліменти у твердій грошовій сумі, яка становить 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, щомісячно, на утримання та на користь повнолітньої дитини ОСОБА_1, на період її навчання в ДВНЗ «Криворізький національний університет», тобто до 30 червня 2021 року, починаючи стягнення з 12 січня 2018 року, вирішено питання про судові витрати.
Ухвалою суду від 08 червня 2018 року за заявою відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, заочне рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2018 року скасовано.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на задоволенні вимог наполягала з підстав, викладених в позові.
Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів з нього у розмірі 500,00 грн. щомісячно на період навчання доньки, вказавши про наявність ще однієї дитини, на утримання якої він зобовязаний сплачувати аліменти, та пояснивши, що він не працює, оскільки його трудова книжка та інші документи знаходяться в Росії.
Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 068628, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).
ОСОБА_1 досягла повноліття, однак продовжує навчання на денному відділенні факультету економіки та управління бізнесом за кошти фізичних осіб в Державному вищому навчальному закладі «Криворізький національний університет» (а.с.5 довідка).
За договором № 246 про надання освітніх послуг від 10.08.2017 р., укладеного між ДВНЗ «Криворізький національний університет» та ОСОБА_1, строк надання освітньої послуги з 1 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року (а.с. 6). При цьому вартість навчання за кожний навчальний рік встановлена в розмірі 9671,00 грн.
Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання не надає.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.
При визначенні розміру аліментівсуд враховує положення ст. 182 СК України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України та ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, згідно наданих суду письмових доказів, відповідач ОСОБА_2 має також доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 36 копія свідоцтва про народження), на утримання якої рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2011 року з нього стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки його доходу (а.с. 37 копія рішення).
Враховуючи викладене, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обовязок надавати матеріальну підтримку доньці, так як остання продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати таку допомогу, відповідачем не надано та в належний спосіб не доведено, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь та на утримання позивача слід стягнути аліменти на період її навчання.
Однак з врахуванням наявності у відповідача аліментних зобовязань, розмір стягуваних аліментів суд вважає необхідним визначити в сумі 1000,00 грн. щомісячно, що є достатнім для потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання на платній основі, сплачуючи щомісячно лише за навчання 967,10 грн., та крім цього потребує кошти на проїзд до навчального закладу, харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання, тощо.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, датою подачі позову є 12 січня 2018 р.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.182, ч. 1 ст.191, 199, 200 СК України, ст.ст.10, 12,13, 81, 141, 263, 265, 430 ЦПК ЦПК України,суд ,-
позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП суду невідомий, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у твердій грошовій сумі, яка становить 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно, на утримання та на користь повнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на період її навчання в ДВНЗ «Криворізький національний університет», тобто до 30 червня 2021 року, починаючи стягнення з 12 січня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складення.
Повний текст рішення складено 01 серпня 2018 року
Суддя Д.М.Ніколенко