Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2820/18 Головуючий у 1-й інстанції: Куценко О.
Є.У.№ 330/242/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

секретар: Остащенко О.В.,

за участю прокурора Дядюшевої К.Є.,

адвоката ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою прокурора Якимівського району Запорізької області в інтересах територіальної громади с. Атманай Якимівського району Запорізької області в особі Атманайської сільської ради Якимівського району Запорізької області про визнання спадщини після смерті ОСОБА_5 відумерлою,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року прокурор Якимівського району в порядку ст. 274 ЦПК України (в редакції закону на час вирішення справи) звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. В заяві зазначалося, що 12 грудня 2007 року помер ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якого залишилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0208690 на 11,77 умовних кадастрових гектарів землі. Спадкоємці за законом та заповітом із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до державної нотаріальної контори не зверталися. Посилаючись те, що на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 ніхто не претендує, заявник просив на підставі ст. 1277 ЦК України визнати спадщину відумерлою.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2015 року заяву задоволено. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер 12 грудня 2007 року, до складу якої входить: земельна ділянка у розмірі 11,77 умовно кадастрових гектарів землі, вартість 170998 грн., відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) ЗП0208690.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні заяви прокурора, ОСОБА_4 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом фактичних обставин справи, вирішення питання про її права і обовязки без залучення її до участі у цій справі. Заявник зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_5 Від спадщини вона не відмовлялася, прийняла її фактично, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і продовжує проживати за тією ж адресою до теперішнього часу, про що сільська рада була обізнана. У січні 2018 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну частку, проте отримати земельну ділянку в натурі не змогла через оскаржуване судове рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор просить відмовити у її задоволенні, оскільки за довідкою, виданою сільською радою 06 серпня 2014 року №237, спадкоємці після ОСОБА_5 відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3, доводи прокурора Дядюшевої К.Є., вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи заяву прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що протягом тривалого часу з дня відкриття спадщини ніхто із спадкоємців померлого ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався, а тому на підставі ст. 1277 ЦК така спадщина має бути визнана відумерлою.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи, а тому з ними не можна погодитись.

За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 15 ЦПК України ( в редакції закону на час розгляду справи у суді першої інстанції) суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі ст. ст. 234, 235 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про визнання спадщини відумерлою.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічні положення щодо предметної юрисдикції, окремого провадження передбачені ст.ст.19, 293, 294 діючого ЦПК України.

Встановлено, що 12 грудня 2007 року помер ОСОБА_5, після смерті якої залишилася земельна частка (пай) у розмірі 11,77 умовних кадастрових гектарів вартістю 170 998 грн. (а.с. 10,11,12).

Визнаючи спадщину на земельну частку (пай), що залишилася після ОСОБА_5 відумерлою, суд першої інстанції не зясував, яке ще майно, крім права на земельну частку (пай), залишилося у спадкодавця, де останній фактично проживав і був зареєстрований до дня своєї смерті, чи не прийняли спадкоємці спадщину фактично, як це передбачено ст.1263 ч.3 ЦК України, чи були обізнані спадкоємці померлого про його право на земельну частку (пай).

Зясування цих обставин мало суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки за положеннями ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Разом з тим, із доданих до апеляційної скарги письмових доказів вбачається, що спадкоємцямм першої черги після померлого ОСОБА_5 є його діти ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, які постійно проживали і були зареєстровані разом із спадкодавцем на день його смерті і продовжують проживати у спадковому будинку (а.с.45).

19 січня 2018 року приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 видав кожному із спадкоємців свідоцтво про право на спадщину на належну їм частку у спадковому майні, в тому числі і на земельну частку (пай) (а.с.35, 43).

За таких обставин висновок суду першої інстанції про визнання спадщини відумерлою не ґрунтується на законі і матеріалах справи.

Аналіз фактичних обставин свідчить про наявність спору про право, який має розглядатися не в порядку окремого провадження, а в позовному проваджені.

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 255 і 257 цього Кодексу.

Викладене свідчить про те, що між територіальною громадою і спадкоємцями, які не були залучені до розгляду цієї справи, існує спір про право, який має розглядатися не в окремому, а в позовному провадженні, а тому оскаржуване рішення відповідно до ст.ст.377, 294 ч.6 ЦПК України підлягає скасуванню, а заява прокурора залишенню без розгляду.

Вимоги апеляційної скарги про розгляд апеляційним судом заяви прокурора по суті і відмову у задоволенні вимог про визнання спадщини відумерлою задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на ст.294 ч.6 ЦПК України. Між територіальною громадою і спадкоємцями існує спір про право, який має розглядатися не в порядку окремого провадження, а в позовному провадженні із залучення до участі у справі осіб, прав і обовязків яких цей спір стосується.

Керуючись ст. ст.294 ч.6, 367, 377, 381-383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2015 року по цій справі скасувати.

Заяву прокурора про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Розяснити прокурору і територіальній громаді села Атманай Якимівського району Запорізької області їх право на звернення до суду за захистом порушеного права в порядку позовного провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді: