Ухвала

25 липня 2018 року

м. Київ

справа № 442/5586/16

провадження № 61-9488зпв18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЦ України»,

розглянув заяву судді Гулька Бориса Івановича про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ Україна» про стягнення заборгованості за договором оренди нежилого приміщення, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ Україна» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року у складі колегії суддів: Штелик С. П., Гулька Б. І., Журавель В. І., рішення Апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М., та рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року у складі судді Герасимків Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ Україна» (далі - ТОВ «ДЦ Україна») про стягнення заборгованості за договором оренди нежилого приміщення.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ДЦ Україна» на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті індексації курсової різниці у розмірі 1 177 639 грн 04 коп.

У іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «ДЦ Україна» відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року скасовано в частині відмови у позові ОСОБА_1 про стягнення пені за несвоєчасну сплату орендної плати, та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ДЦ Україна» на користь ОСОБА_1 138 572 грн 90 коп. пені за несвоєчасну сплату орендної плати за період з 01 вересня 2015 року по 23 серпня 2016 року.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року касаційну скаргу ТОВ «ДЦ Україна» відхилено, рішення Апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року залишено без змін.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року та рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року, посилаючись на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а також на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ухвалою Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі та витребувано із Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області вказану цивільну справу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно з яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

У лютому 2018 року матеріали зазначеної цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2018 року справу призначено судді-доповідачеві Черняк Ю. В., судді які входять до складу колегії: Гулько Б.І., Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. від 09 липня 2018 року справу призначено до розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 12 липня 2018 року справу призначено судді-доповідачеві Черняк Ю. В., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Луспеник Д. Д., Синельников Є. В., Хопта С. Ф.

Згідно з частиною третьою статті 21 ЦПК України 2004 року суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в суді першої чи апеляційної інстанції, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді після скасування рішення або ухвали суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

З метою усунення сумнівів в об'єктивності і неупередженості при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ДЦ Україна» про стягнення заборгованості за договором оренди нежилого приміщення, за заявою ТОВ «ДЦ Україна» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року та рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року суддя Верховного Суду Гулько Б. І. заявив самовідвід.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вивчивши заяву судді Верховного Суду Гулька Б. І. та матеріали касаційного провадження дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки суддя Гулько Б. І. брав участь у розгляді цієї справи у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а тому повторна його участь у розгляді справи Верховним Судом є недопустимою.

Керуючись статтями 20, 21 ЦПК України 2004 року, статтею 37 ЦПК України, підпунктом 1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву судді Гулька Бориса Івановича про самовідвід у цивільній справі № 442/5586/16 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ Україна» про стягнення заборгованості за договором оренди нежилого приміщення, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ Україна» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2017 року та рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року задовольнити.

Передати цивільну справу 442/5586/16 для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д. Д. Луспеник

судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк