Справа № 739/1713/17 Провадження № 22-ц/795/730/2018 Головуючий у I інстанції - Іващенко А. І. Доповідач - Скрипка А. А.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Онищенко О.І.

секретар: Поклад Д.В., Позняк О.М.

за участі: представника позивача - Рожка С.М., представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області у складі судді Іващенка А.І. від 06 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ''ПриватБанк'' звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги заявленого позову публічне акціонерне товариство комерційний банк ''ПриватБанк'' обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.11.2011 року ОСОБА_4 було надано кредит у розмірі 14 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У позові зазначено, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з ''Умовами та правилами надання банківських послуг'' та ''Тарифами банку'', які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Також відповідач на час укладення кредитної угоди надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміни за рішенням та ініціативою банку. Позивач вказує, що власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7. укладеного договору. Доводи позовної заяви зазначають, що відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, не надавши своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим у позивача є право на стягнення суми заборгованості укладеним договором, яка з врахуванням сплачених позивачем коштів станом на 27.09.2017 року становить 24 894 грн. 95 коп., з яких: тіло кредиту - 831,52 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 15 734,01 грн., заборгованість за пенею - 6 667,76 грн., а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1 161,66 грн. Вказану суму заборгованості позивач просив стягнути на свою користь із відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06.04.2018 року частково задоволено позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк ''ПриватБанк''до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ''ПриватБанк'' в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 831 грн. 52 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн. У задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство комерційний банк ''ПриватБанк'' просить змінити рішення суду першої інстанції, скасувавши його в частині відмови у стягненні заборгованості з відсотків та неустойки, ухваливши у вказаній частині позовних вимог нове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову у вказаній частині. Доводи апеляційної скарги зазначають, що рішення суду першої інстанції від 06.04.2018 року в оскаржуваній частині ухвалено судом з порушенням норм процесуального і матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин справи, без належної оцінки доказів по справі. Публічне акціонерне товариство комерційний банк ''ПриватБанк'' у доводах апеляційної скарги не погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що між сторонами даного спору не було досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, заява разом з Умовами, Правилами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідно до положень статей 1054, 1055 ЦК України, сторони узгодили всі істотні умови, необхідні для договорів , при цьому зміст умов кредитного договору є чітким та зрозумілим для сторін, договір підписано сторонами. Доводи апеляційної скарги зазначають, що позивач виконав свої зобов'язання за укладеним договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у визначеному договором розмірі, яким відповідач користувалась. Доводи апеляційної скарги вказують, що відсутність підпису позичальника на Умовах та Правилах не свідчать про те, що вона не була з ними ознайомлена, вказана обставина не означає наявність відсутності договірних правовідносин між сторонами та наявність відсутності заборгованості. Підпис відповідач поставила у заяві позичальника, чим засвідчила те, що вона повністю згодна із запропонованими умовами кредитування та отримання кредиту. Доводи апеляційної скарги стверджують, що підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач з 2011року почала користуватись кредитним лімітом, погодившись таким чином з умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, передбаченими п.2.1.1.7.6. Умов. Доводи апеляційної скарги зазначають, що випису по рахунку, приєднану позивачем до матеріалів справи, необхідно вважати первісним бухгалтерським документом про видачу та сплату коштів за кредитним договором. Доводи апеляційної скарги вказують, що користування відповідачем кредитними коштами підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку. При цьому відповідач сплачувала заборгованість за процентами, виходячи із процентної ставки, встановленої умовами укладеного договору. Доводи апеляційної скарги стверджують, що основними вимогами банку є повернення боржником наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і вказана умова є істотним фактом при наданні кредитних коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить відхилити апеляційну скаргу у зв'язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 06.04.2018 року. ОСОБА_4 вказує про необґрунтованість зміни позивачем фіксованої процентної ставки, також банк застосував проценти в подвійному розмірі, змінивши при цьому формулу розрахунку. ОСОБА_4 зазначає, що судом першої інстанції вірно частково задоволено вимоги заявленого позову і стягнуто з відповідача на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 831 грн. 52 коп. - тіло кредиту. Також ОСОБА_4 звертає увагу на безпідставне нарахування позивачем одночасно штрафів та пені, як одного виду цивільно-правової відповідальності.

В судовому засіданні апеляційного суду представник публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - Рожко С.М. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача - ОСОБА_3 просив залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв'язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 06.04.2018 року.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_4, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.174, 197), не з'явилась. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1, ч.2 статті 376 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - зміні, шляхом викладення другого, третього абзаців його резолютивної частини у наступній редакції:

"Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту 18 227 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять сім) грн. 19 коп., з яких: 831 грн. 52 коп. - заборгованість за кредитом, 15 734 грн. 01 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 161 грн. 66 коп. - штраф (процентна складова). У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 168 (одну тисячу сто шістдесят вісім) грн. в рахунок вішкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви''.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 05.11.2011 року між ПАТ КБ 'ПриватБанк'' та ОСОБА_4 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.9,11-25), було укладено договір про надання банківських послуг. При цьому відповідач отримала кредит у розмірі 14 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ОСОБА_4 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з ''Умовами та Правилами надання банківських послуг'' та ''Тарифами Банку'' складає між нею та банком договір про надання банківських послуг,що підтверджується її особистим підписом.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6. Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, на боргові зобов'язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено в п.2.1.1.12.13.

По справі встановлено, що відповідач порушила умови укладеного із позивачем договору, не надавши банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими платежами, у зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за укладеним договором, яка станом на 27.09.2017 року становить 24 894 грн.95 коп. Вказана сума заборгованості складається із наступного: тіло кредиту - 831,52 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 15 734,01 грн., заборгованість за пенею - 6 667,76 грн., а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1 161,66 грн.

Частково задовольняючи вимоги заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення із відповідача на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором заборгованість за тілом кредиту в розмірі 831 грн. 52 коп. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено тих обставин, що між сторонами спору досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу. При цьому суд першої інстанції послався на ті обставини, що Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, і що позивачем в ході розгляду даної справи не доведено, що надані суду Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні решти вимог заявленого позову не узгоджується із фактичними обставинам справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Як встановлено судом в ході розгляду даної справи, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.9,9зворот), що 05.11.2011 року відповідач ОСОБА_4 звернулась до банку із заявою, у якій зазначила про свою згоду з приводу наступного: ''Я згодна з тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилася і згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які було надано мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Умовами і Правилами надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.com.ua. Я зобов'язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.com.ua.".

Таким чином, 05.11.2011 року між ОСОБА_4 та банком було укладено договір про надання банківських послуг, при цьому відповідачу 05.11.2011 року була видана кредитна картка ''Універсальна, 55 днів пільгового періоду" НОМЕР_2. В подальшому відповідачем ОСОБА_4 відповідно до умов укладеного договору було отримано перевипущену кредитну картку, а саме, 06.11.2014 року відповідачем була отримана кредитна картка НОМЕР_1.

Виходячи із приписів статей 526, 530, 610, 611, 629, 634,1054 ЦК України, у разі, якщо умови договору приєднання порушують права особи, яка приєдналась до нього, то вона вправі поставити питання про його зміну або розірвання.

Разом з тим, матеріали даної цивільної справи не містять в собі належних та допустимих доказів відносно того, що ОСОБА_4 зверталась до банку з відповідними пропозиціями щодо внесення змін до умов кредитного договору, і вказані обставини свідчать про її згоду з усіма умовами укладеного договору. Відповідач підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "ПриватБанк", в якій виявила бажання, в тому числі, і на отримання кредитних коштів та підтвердила, що вона ознайомлена і погоджується з Умовами та Тарифами банку. При цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору. Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

З врахуванням положень статті 14 п.14.8. Закону України ''Про платіжні системи та переказ коштів в Україні'', з умовами використання та повернення кредитних коштів відповідач була ознайомлена, як вбачається із підписаної відповідачем 05.11.2011 року довідки про умови кредитування з використанням кредитки ''Універсальна, 55 днів пільгового періоду" (а.с.10). Як вбачається із вказаної довідки, відповідач підтвердила, що ''З фінансовими умовами надання Кредитки ''Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена".

Фактичне користування відповідачем кредитними коштами з використанням отриманих кредитних карток підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунку, відкритому на ім'я ОСОБА_4 (а.с.51-61).

З виписки про рух грошових коштів по карткових рахунках вбачається, що за користування кредитними коштами відповідачу нараховувались проценти в розмірі 2,5% на місяць, з 01.09.2014 року процентна ставка за користування кредитом складала 2,9% на місяць, з 01.04.2015 року - 3,6% на місяць. Вказаний розмір процентів за користування кредитними коштами відповідає тарифному плану кредитної картки ''Універсальна, 55 днів пільгового періоду".

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6. Умов та Правил надання банківських послуг Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому ''Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, із розрахунку 360 календарних днів на рік.

Пунктом 1.1.3.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни Тарифів.

Згідно положень Умов та Правил надання банківських послуг, до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. При незгоді із змінами Правил та/або Тарифів Банку, до обов'язків позичальника відноситься звернення до банку для розірвання договору, також необхідно погасити перед банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, яка утворилась протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих держателю і його довіреним особам.

Матеріали справи не містять в собі даних відносно того, що ОСОБА_4 зверталась до позивача з відповідними заявами про дострокове розірвання договору.

Частково задовольняючи вимоги заявленого позову, а саме, стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 831 грн. 52 коп., і відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено тих обставин, що між сторонами спору досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу. При цьому суд першої інстанції послався на ті обставини, що Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, і що позивачем в ході розгляду даної справи не доведено, що надані суду Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Враховуючи вищенаведене, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні решти вимог заявленого позову не узгоджується із фактичними обставинам справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

Разом з тим, заслуговують на увагу апеляційного суду доводи відзиву ОСОБА_4 на апеляційну скаргу відносно того, що позивач просить застосувати до відповідача подвійну цивільно - правову відповідальність, а саме, стягнути в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором із відповідача на користь позивача штраф і пеню.

Як вбачається із вимог заявленого позову, позивач просить стягнути на користь банку з відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 24 894 грн. 95 коп., з яких: тіло кредиту - 831,52 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 15 734,01 грн., заборгованість за пенею - 6 667,76 грн., а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1 161,66 грн. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За даних обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню. Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06.04.2018 року необхідно змінити, виклавши другий, третій абзаци його резолютивної частини у наступній редакції:

"Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту 18 227 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять сім) грн. 19 коп., з яких: 831 грн. 52 коп. - заборгованість за кредитом, 15 734 грн. 01 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 161 грн. 66 коп. - штраф (процентна складова). У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 168 (одну тисячу сто шістдесят вісім) грн. в рахунок вішкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви''.

Розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем за договором кредиту є наступним: 831 грн. 52 коп. - заборгованість за кредитом + 15 734 грн. 01 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом + штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) + 1 161 грн. 66 коп. - штраф (процентна складова) = 18 227 грн.19 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог, а саме, у стягненні з відповідача на користь позивача 6 667 грн. 76 коп. пені із вищенаведених підстав апеляційний суд вважає за необхідне відмовити.

Розрахунок часткового відшкодування документально підтверджених понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача на підставі приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами: 1 600 грн. (сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви) (а.с.1) х 73% (задоволено судом вимоги заявленого позову) = 1 168 грн.

Апеляційний суд також вважає за необхідне на підставі статті 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 728 грн. в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених (а.с.158) понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Розрахунок наступний: 2 400 грн. (сума сплаченого відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги) х 72 % (задоволено судом вимоги апеляційної скарги) = 1 728 грн.

Керуючись статтею 629 ЦК України, статтями: 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2018 року змінити, виклавши другий, третій абзаци його резолютивної частини у наступній редакції:

"Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту 18 227 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять сім) грн. 19 коп., з яких: 831 грн. 52 коп. - заборгованість за кредитом, 15 734 грн. 01 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 161 грн. 66 коп. - штраф (процентна складова). У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 168 (одну тисячу сто шістдесят вісім) грн. в рахунок вішкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви''.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 1 728 (одну тисячу сімсот двадцять вісім) грн. в рахунок вішкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 23.07.2018 року.

Головуючий:Судді: