Справа № 366/607/18
Провадження № 2/366/239/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

23 липня 2018 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі: Німченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 є батьком їх спільної дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Між нею та відповідачем на момент пред»явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання їх спільної дитини.

Позивач не має достатньої можливості сама утримувати їх спільну з відповідачем дитину, тому вимушена звертатися з даним позовом до суду.

Позивач просить суд стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивач в позовній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні та просить суд розгляд справи провести у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від ОСОБА_2 заяв та клопотань до суду не надходило.

У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області та повідомлення Бахмацької міської Ради, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Судом встановлено, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 являються батьками дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Згідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. ч. 1-2 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Як слідує з рішення Іванківського районного суду Київської області від 14 лютого 2012 року , шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 липня 2004 року у відділі РАЦС Іванківського РУЮ Київської області, актовий запис №39 було розірвано.

З копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_3 слідує, що ОСОБА_4 одружилась з ОСОБА_5 20.11.2015р. та після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_5.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

З довідки, виданої виконкомом Іванківської селищної ради Іванківського району Київської області слідує, що неповнолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає разом з матір'ю, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, і знаходиться на її повному утриманні (а.с.8).

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач довідки про свої доходи суду не надав.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 07 березня 2018 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дитини з 07 березня 2018 року.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд покладає обов'язок зі сплати судового збору у сумі 704,80 гривень на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України та ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280-284, 288, 354, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Копію заочного рішення не пізніше двох днів з дня його проголошення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.А. Тетервак