печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
27 липня 2018 року Печерський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді - Остапчук Т.В.,
при секретарі Медведєвій М.Г.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, пов`язаної з утриманням курсантів у ВВНЗ,-
В С Т А Н О В И В:
Міністерство оборони України звернулося до суду з позовом про відшкодування шкоди, пов`язаної з утриманням курсантів у ВВНЗ, посилаючись на те, що ОСОБА_1 в період з 2007 по 2010 рік навчався у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю «Управління діями підрозділів із засобами військового зв`язку». Наказом Міністра оборони від 19.06.2010 № 556 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України. 06.04.2015 року на підставі наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21.03.2015 року. Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 р. відповідач повинен відшкодувати державі завдані збитки, пов`язані з його утриманням у вищих навчальних закладах, що складає 12 762, 77 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі.
Відповідач в призначене судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 2007 по 2010 рік навчався у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за спеціальністю «Управління діями підрозділів із засобами військового зв`язку». Наказом Міністра оборони від 19.06.2010 № 556 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України. Останнім місцем проходження військової служби ОСОБА_1 , була посада у військовій частині НОМЕР_1 .
23 березня 2014 року Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введене в дію Указом Президента України від 24 березня 2014 року № 339/2014.
Статтею 14 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території України» визначено особливості припинення проходження громадянами України військової служби у військових формуваннях, пов`язані з тимчасовою окупацією території.
Не зважаючи на вимоги зазначених документів, відповідач не прибув з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у визначені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України.
У зв`язку з чим, 06.04.2015 року на підставі наказу № 37 командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21.03.2015 року.
Згідно з ч.10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Відповідно до п. 5 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 р. витрати відшкодовуються у повному розмірі особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Таким чином, відповідно до загального розрахунку наданого Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» витрати пов`язані з утриманням у вищих навчальних закладах ОСОБА_1 складають 12 762 грн. 77 коп.
Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати у розмірі 1 762,00 грн, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про військовий обов`язок військову службу" від 25.03.1992 зі змінами та доповненнями, Порядком Відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженимПостановою КМУ від 12.07.06 № 964, Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території України», ст. 526 ЦК України в редакції 2003р., ст.ст. 3, 5, 12, 13, 77, 79, 81, 141, 258-259, 268, 272-273, 280-284, 354-353 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позов Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, пов`язаної з утриманням курсантів у ВВНЗ задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Міністерства оборони України () витрати пов`язані з іх утриманням у вищих навчальних закладах в сумі 12 762, 77 грн..
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Міністерства оборони України () суму сплаченого судового збору у розмірі 1 762,00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Остапчук Т.В.