Провадження №2/523/993/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за позовом ОСОБА_2 до Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області та ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвалою суду на місці було залучено до участі в якості співвідповідача ОСОБА_4.

В обгрунтування позовної заяви ОСОБА_2 вказував на те, що за рішенням суду він сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дізнавшись про накладення арешту на його майно, він звернувся до державного нотаріуса з заявою для зняття арешту, однак йому було відмовлено через те, що раніше виконавчий лист направлявся до відділу ДВС Ананьївського РУЮ в Одеській області і до Суворовського відділу ДВС не повертався.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити. При цьому зазначив, що позивач сплачує аліменти кожного місяця добровільно, раніше нараховану заборгованість також сплатив. На теперішній час виконавче провадження не відкрито.

Відповідачі до суду не з'явилися, неодноразово викликалися, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталися, письмові заперечення та відзиви на позов не надходили.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження у справі пілягає закриттю, виходячи з наступного.

Як було судом встановлено в ході розгляду справи, 11.04.2006 року рішенням Суворовського районного суду м.Одеси у справі №2-2130/06 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1. 23.04.2012 року Суворовським районним судом м.Одеси у справі №1527/4461/12 прийнято рішення про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини заробітку ОСОБА_2.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення суду від 11.04.2006 року, 28.04.2006 року було видано виконавчий лист. 13.07.2012 року старшим державним виконавцем Першого Суворовського відділу ОСОБА_6 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2130 закінчено на підставі того, що стягувач подала 02.07.2012 року заяву, в якій просила направити виконавчий лист за місцем фактичного мешкання боржника: Одеська область, Ананьївський район, с.Жеребково, вул.Арсенальна, буд.203/1, кв.3.

Згідно з розрахунком державного виконаця від 13.07.2012 р., станом на 01.07.2012 р. за боржником була наявна заборгованість по аліментам у розмірі 22341,07 грн..

Як видно з листа Ананьївського районного відділу ДВС від 20.01.2017 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2130 перебувало на виконанні відділу з 09.08.2012 року по 30.03.2015 року та було завершено на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження". Виконавчий лист направлено за належністю до Першого Суворовського ВДВС 30.03.2015 р. у зв'язку з тим, що боржник був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, повторно виконавчий документ до відділу не надходив.

Згідно з листом Суворовського відділу від 14.03.2017 р. повторно до відділу виконавчий документ також не надходив.

Із наданих позивачем квитанцій видно, що з 2010 року по 2016 рік ним було здійснено перекази коштів на ім'я ОСОБА_4

Отже, встуновлені судом обставини вказують на те, що позивач є боржником за рішенням суду від 11.04.2006 року.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.5 постанови №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У разі пред'явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Згідно з нормами п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України (попередня норма ст.205 ЦПК) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до норми ч.2 ст.19 ЦПК України? цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

За нормами ст.447 ЦПК України (Розділ VII Судовий контроль за виконанням судових рішень) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи вказані норми, позивач ОСОБА_2 повинен був звернутися зі скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, 258-261, 354-355, пп.15.5 п.15 ч.1 Прикінцевих та перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області та ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 27.07.2018 р.

Суддя: