АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Київ

Справа № 22-5838 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Даниленко В.В.

Унікальний №753/20279/17 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Телятник І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року про компенсацію здійснених витрат, пов'язаних з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Департамент земельних ресурсів КМДА, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталія Миколаївна про визнання технічного паспорту на будинок недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &qu02;Про судоустрій і статус суддів&qut;; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?дя;Голос України&q?ня; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з п. 3 розділу XII &qula;Прикінцеві та перехідні положення&q?ик; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &qu02;Про судоустрій і статус суддів&qu;П; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &quПі;Перехідні положення&q? X; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Департамент земельних ресурсів КМДА, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. про визнання технічного паспорту на будинок недійсним.

В позові просила визнати недійсним технічний паспорт, серії та номер НОМЕР_1, від 19.11.2013 р., наданий ОСОБА_2 для державної реєстрації за нею права власності на одноквартирний (садибний) житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що в період з 1987 по 1991 роки та з 2000 року разом зі своїми неповнолітніми дітьми вона проживала за адресою: АДРЕСА_1.

За згодою власника земельної ділянки - ОСОБА_4 у 1995 році, позивач розпочала будівництво будинку з автомобільним гаражем на два автомобілі, та 03.07.2015 р. отримала технічний паспорт на вказане нерухоме майно.

В ході судового розгляду справи про визнання права власності на спірний будинок, позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на спірний будинок на підставі технічного паспорта, серія та номер НОМЕР_1 виданого 19.11.2013 р.

Позивач зазначила, що даний технічний паспорт є підробкою, а реєстрація права власності за відповідачем є незаконною.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. у зв'язку з поданням позивачем заяви, позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

04.04.2018 р. ОСОБА_2 подала до суду заяву про компенсацію здійснених судових витрат, пов'язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача.

В своєї заяві посилалась на те, що у зв'язку зі зверненням ОСОБА_1 до суду до неї з позовом, вона була змушена укласти додаткову угоду до договору про надання правової допомоги з адвокатом, вартість робіт якого становила 10 000,00 грн.

Наполягала, що всі подальші дії позивача (заявлений відвід судді та залишення позову без розгляду), а також сам зміст позову та його обґрунтування пов'язані із зловживанням позивачем своїми правами, позов є завідомо безпідставним, оскільки ґрунтується не на нормах права, а на емоціях та надуманих обставинах.

Вважає, що даний позов є фактичною спробою незаконного оскарження рішення суду про виселення позивача з будинку.

Акцентувала увагу суду на те, що вирішення даного спору має для неї велике значення та зачіпає її репутацію як людини вже похилого віку, враховуючи родинні із позивачем зв'язки.

Розмір фактично понесених відповідачем витрат згідно акту виконаних робіт становить 5 000,00 грн., які вона просить стягнути з позивача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2018 р. заяву ОСОБА_2 про компенсацію здійснених витрат, пов'язаних із розглядом цивільної справи було задоволено та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію здійснених витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача в розмірі 5 000,00 грн. ( а.с. 96-а-98)

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 07.06.2018 р. ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її помилковість, ухвалення внаслідок введення відповідачем суд в оману, порушення норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, в задоволенні заяви відмовити, а всі судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилалась на те, що внаслідок неправильної юридичної консультації та оформлення невірної позовної заяви вона звернулась до суду цивільної юрисдикції з даним позовом.

В подальшому після консультації з іншим юристом нею була виявлена юрисдикційна помилка та направлена заява про залишення позову без розгляду.

27.03.2018 р. вона звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про скасування державної реєстрації та виключення запису з реєстру.

Стягнення нібито понесених відповідачем витрат у справі, розгляд якої навіть не розпочався є необґрунтованим.

Сама заява про стягнення, учасникам справи надіслана не була.

Будь-яких обґрунтувань неправомірності дій позивача заява не містить, а доказів понесених витрат на правову допомогу суду не надано.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.

У судовому засіданні апелянт та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили суд її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів ухвалила слухати справу у відсутності осіб які не з'явились у судове засідання.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення інших учасників процесу, та їх представників які з'явились у судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що 02 листопада 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Департамент земельних ресурсів КМДА, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталія Миколаївна про визнання технічного паспорту на будинок недійсним.

17 листопада 2017 р. провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду на 12 березня 2018 р.

12.03.2018 р. ОСОБА_1 подала заяву про відвід головуючому судді Даниленко В.В.

Ухвалою Дарницького районного суду від 12.03.2018 р. заяву про відвід визнано необґрунтованою та передано справу для вирішення відводу у відповідності до вимог ч. 3 ст. 40 та ч.1 ст. 33 ЦПК України.

15 березня 2018 р. ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у задоволенні заяви про відвід судді Даниленка В.В. відмовлено.

26 березня 2018 р. провадження по справі було поновлено, призначено до судового розгляду на 10.04.2018 р.

21 березня 2018 р. ОСОБА_1 подала до суду заяву про залишення її позову без розгляду.

04.04.2018 р. представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про компенсацію судових витрат у розмірі 5000 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 р. заяву ОСОБА_2 було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію судових витрат, по в'язаних з розглядом справи у сумі 5000 грн.

Задовольняючи заяву про компенсацію здійснених відповідачем витрат суд першої інстанції прийшов до висновку, що заява про компенсацію здійснених витрат, пов'язаних з розглядом цивільної справи, внаслідок необґрунтованих дій ОСОБА_1 є обґрунтованою.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в своій ухвалі, не навів конкретних доводів необґрунтованих дій позивача, що є підставою для компенсації здійснених витрат.

Вважає, що суд першої інстанції не перевірив достовірність наданих адвокатом документів, наявність доказів на підтвердження витрат сторони на правничу допомогу (платіжний документ), не перевірив розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, доказів витрат адвоката пов'язаних з виконанням ним своїх обов'язків згідно з договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України кожна із сторін процесу подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 2 зазначеної статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);

документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.);

докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.);

інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 3 п. 8 ст. 178 ЦПК України при наданні відзиву на позов відповідач повинен надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Відзив на позов ОСОБА_1 був поданий представником ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_5 12 березня 2018 р.

Розрахунку суми судових витрат відзив не містить.

Також 12.03.2018 р. адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про забезпечення судових витрат на правничу допомогу в якій просив суд зобов'язати внести на депозитний рахунок суду 10 000 грн. для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, та оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні. Дане клопотання також не містить розрахунку витрат та підпису представника.

Згідно з заявою про компенсацію здійснених витрат адвокатом ОСОБА_5 суду першої інстанції було надано наступні документи: договір про надання правової допомоги від 20 вересня 2016 р.; додаткова угода до договору від 03 січня 2018 р.; акт прийому-передачі наданих послуг; довідка ; 04-01/01 про нарахування та отримання адвокатом плати у розмірі 5000 грн. ( а.с. 59-66)

Розрахунку та належного обґрунтування витраченого адвокатом часу на виконання відповідних робіт (надання послуг), доказів понесених адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги, доказів обґрунтованості розміру таких витрат суду першої інстанції надано не було.

Суд першої інстанції зазначені обставини не перевірив та прийшов до помилкового висновку про задоволення заяви.

Колегія суддів вважає, що вимоги та заява адвоката ОСОБА_5 який діє в інтересах ОСОБА_2 є необґрунтованими.

Ненадання попереднього розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи ч.1,2 ст. 134 ЦПК України, є підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Крім того відсутній детальний розрахунок взагалі, з зазначенням розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, відсутність належних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нову.

Заяву ОСОБА_2 про компенсацію здійснених судових витрат, пов'язаних з розглядом справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», Департамент земельних ресурсів КМДА, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталія Миколаївна про визнання технічного паспорту на будинок недійсним - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль