Провадження № 2/752/135/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

24.07.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Кравченко В.А.

розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у встановленні паркану та знесення частини паркану, суд -

Встановив

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд усунути перешкоди у володінні належної їй земельної ділянки АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_2 знести паркан встановлений між земельними ділянками АДРЕСА_2 та зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у встановленні нею паркану між земельними ділянками АДРЕСА_2.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Київською державною нотаріальною конторою 03.06.1997 року зареєстрованого в реєстрі під № 6-1692.

Крім того, на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 18.12.2008 року позивачу належить інша 1/2 частина вказаного будинку та 1/2 частина земельної ділянки. Ще 1/2 частина земельної ділянки належить позивачу на підставі державного акту на право власності на землю виданого 2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 79-2-01062.

За свідоцтвом про право власності від 05.03.2014 року індексний номер 18599986 позивач набула право власності на частину земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, площею 0,02 га. кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва.

Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,0908 за кадастровим номером 79175019.

Позивач вказує, що суміжним власником земельної ділянки з належною їй земельною ділянкою відповідно до літер з «Б» до «В» та від «В» до «Г» згідно з планом зовнішніх меж є відповідач ОСОБА_2.

На вказаній частині спільної межі відповідач встановила паркан з порушенням визначених зовнішніх меж, чим фактично відрізала від належної позивачу земельної ділянки її частину вздовж літер «Б» та «В». Паркан відповідач встановила впритул до належної позивачу надвірної споруди, а саме сарай літ. «Б», до якої вона не маю доступу для її обслуговування, як це передбачено межею, яка встановлена державними актами, хоча між парканом та будівлею передбачений прохід.

Крім того позивач вказує, що ОСОБА_2 - самовільно встановила паркан вздовж земельної ділянки позивача між літерами «Г» та «Д» згідно плану зовнішніх меж, де межа проходить між земельною ділянкою позивача та міськими землями не наданими у власність чи користування. Паркан відповідачем встановлений також з порушенням права власності позивача на землю, оскільки фактично він проходить по території її земельної ділянки, частина якої відрізана від її земельної ділянки.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату і час судового розгляду повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомили.

Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.

Всебічно і повно з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом 03 червня 2007 року ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року у справі № 2-5080/08 визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0454 га. за адресою АДРЕСА_1

Відповідно Державного акту серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0908 га., за адресою АДРЕСА_1.

З вказаного акту вбачається, що власником суміжної земельної ділянки з земельною ділянкою позивача є відповідач ОСОБА_2.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.12.2016 року призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у встановленні паркану та знесення частини паркану, судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1.Чи відповідає межа, по якій встановлений паркан між земельними ділянками АДРЕСА_2 межі між зазначеними земельними ділянками, яка встановлена Державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2, виданим 25 січня 2001 року ОСОБА_1?

Проведення судової земельно-технічної експертизи доручено судовому експерту Черніну Якову Олександровичу (03151 АДРЕСА_3).

За результатами проведення судової земельно-технічної експертизи складено висновок № 45/15-16-17 від 19.12.2017 року, з якого вбачається, що встановлений паркан між земельними ділянками АДРЕСА_2 не відповідає межі між зазначеними земельними ділянками, яка встановлена Державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4, виданим 25 січня 2001 року ОСОБА_1.

Існуюче цегляне огородження частково побудовано за встановленою межею для спірних земельних ділянок на території земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, власник якої є ОСОБА_1. Площу яку займає цегляний паркан має розмір 3,05 м та заходить на територію від 0,15 м до 0,40 м

Існуюче дерев'яне огородження повністю побудовано за встановленою межею для спірних земельних ділянок на території земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, власник якої є ОСОБА_1., площу яку займає цегляне огородження має розмір 2,24 м та заходить на територію від 0,15 м до 0,36 м.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном

Частиною 3 ст. 103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 103 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

У зв'язку з чим суд вважає даний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Так, суд, виходячи із засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності і з урахуванням балансу інтересів, вважає за необхідне задовольнити позов.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та 5000 грн. витрат на проведення земельно-технічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у встановленні паркану та знесення частини паркану - задовольнити.

Усунути перешкоди у володінні належної ОСОБА_1 земельної ділянки АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_2 знести паркан встановлений між земельними ділянками АДРЕСА_2.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у встановленні ОСОБА_1 паркану між земельними ділянками АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_4) на користь ОСОБА_1 (03150, АДРЕСА_5) документально підтверджені судові витрати у розмірі 5243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Суддя