Справа № 597/298/18
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Зушман Г.І.
з участю секретаря Кушнір Т.І.
позивачки ОСОБА_1
представника позивачки-адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на її користь заборгованість у сумі 300 000,00 грн. за договором позики від 01 березня 2013 року, вказуючи, що 01 березня 2013 року вона позичила відповідачці ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 300 000,00 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_3, згідно якої відповідачка зобовязалась повернути борг до 01 березня 2016 року, однак, у зазначений термін відповідачка позичені гроші не повернула і добровільно виконати умови договору позики не бажає.
Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 02 травня 2018 року цивільну справу № 597/298/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики передано на розгляд Борщівському районному суду Тернопільської області за територіальною підсудністю за місцем знаходження майна відповідачки.
Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2018 року заяву представника позивачки адвоката ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено та накладено арешт на житловий будинок загальною площею 71,40 кв.м, з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по вулиці Поповича,37 у смт.Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 Станіславіні, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.
Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Позивачка пояснила, що відповідачка приходиться їй двоюрідною сестрою. Останній раз вони бачилися в 2015 році і тоді відповідачка обіцяла повернути їй борг, однак, до цих пір не повернула.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, викликалася в порядку, визначеному ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом поміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачки.
Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.
З наданого позивапчкою до матеріалів справи оригіналу розписки судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 01 березня 2013 року позичила відповідачці ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 300 000,00 грн., а ОСОБА_4 зобовязалась повернути борг до 01 березня 2016 року. Окрім того, відповідачка ОСОБА_3 в даній розписці зазначила, що в разі, якщо вона не зможе віддати вищевказану суму грошей, то оформить на ОСОБА_1 житловий будинок, який вона успадкувала після смерті батька в смт.Мельниця-Подільська, вул.Поповича,37 Борщівського району Тернопільської області.
Наведене свідчить про те, що між сторонами існують договірні відносини у вигляді договору позики.
Згідно ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Як передбачено ст. 545 ЦК України, прийнявши зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 свої зобов'язання за договором позики перед позивачкою ОСОБА_1 не виконала і в строк, який зазначений в розписці, борг не повернула, про що свідчить розписка, яка знаходилася у позивачки як кредитора
Статтями 526, 610 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку має місце порушення з вини відповідачки прав позивачки щодо повернення позики, та вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідачки слід стягнути на користь позивачки заборгованість за договором позики в сумі 300 000,00 грн.
У відповідності до ч.7 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 липня 2018 року у виді накладення арешту на житловий будинок загальною площею 71,40 кв.м, з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по вулиці Поповича,37 у смт.Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 Станіславіні, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.
У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати на сплату судового збору в сумі 3000,00 грн. підлягають стягненню з відповідачки.
На підставі ст.ст.11,15,16,509,526,545,610,1046-1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 158, 263, 265, 279,280, п.15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, проживаючою за адресою: хутір Гай Борщівського району Тернопільської області, заборгованість за договором позики від 01 березня 2013 року в сумі 300 000 (триста тисяч),00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, проживаючої за адресоюжительки хутір Гай Борщівського району Тернопільської області, 3000,00 грн. сплаченого судового збору.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачкою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідачкою може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 25 липня 2018 року.