Справа № 755/4767/18
"04" липня 2018 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючої судді Гончарука В. П.
з секретарем Красновою І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Відповідно до умов договору позики, викладених в розписці, відповідач зобов'язувався повернути позивачу суму основного боргу, та проценти за користування грошовими коштами в розмірі 36% річних до 04.01.2009 року.
У встановлений строк, зобов'язання за договором позики відповідачем виконані не були. Відповідач наявність боргу визнавав, з 2009 року обіцяв повернути основний борг з процентами, неодноразово просив відстрочення сплати боргу, посилаючись на тимчасові фінансові труднощі.
Зобов'язання за договором від 07.07.2017 про визначення строків погашення заборгованості за договором позики відповідачем виконані не були, внаслідок чого з 26 вересня 2017 року на суму невиконаного відповідачем грошового зобов'язання почали нараховуватись відсотки, визначені договором позики - 36% річних.
У зв'язку з тим, що відповідачем було порушено зобов'язання щодо сплати позики частинами, 16.01.2018 року, відповідачу було особисто вручено вимогу, про повернення позики в повній сумі у строк визначений ст. 1049 ЦК України, тобто протягом 30 днів з дня, наступного за днем вручення вимоги - до 15.02.2018. Зобов'язання щодо повернення позики в повному обсязі до 15.02.2018 відповідачем також виконано не було. Боргу до цього часу не повернуто.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідача на адресу Дніпровського районного суду м. Києва не надходило.
Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як визначено у ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.
Відповідно до умов договору позики, викладених в розписці, відповідач зобов'язувався повернути позивачу суму основного боргу, та проценти за користування грошовими коштами в розмірі 36% річних до 04.01.2009 року.
Договором від 07.07.2017 про визначення строків погашення заборгованості за договором позики, було визначено новий графік погашення боргу, відповідно до якого відповідач зобов'язувався повернути відповідачу суму боргу частинами: до 25.09.2017 - 5000 доларів США; до 25.10.2017 - 5000 доларів США; до 25.11.2017 - 7500 доларів США; до 25 грудня 2017 року - 7500 доларів США; до 25.01.2018 - 5000 доларів США; до 25.02.2018 - 6000 доларів США; до 25.03.2018 - 5532 долари США, з правом дострокового виконання зобов'язання.
Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно зі ст. 1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Зобов'язання за договором від 07.07.2017 про визначення строків погашення заборгованості за договором позики відповідачем виконані не були, внаслідок чого з 26 вересня 2017 року на суму невиконаного відповідачем грошового зобов'язання почали нараховуватись відсотки, визначені договором позики - 36% річних.
Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У зв'язку з тим, що відповідачем було порушено зобов'язання щодо сплати позики частинами, 16.01.2018 року, відповідачу було особисто вручено вимогу, про повернення позики в повній сумі у строк визначений ст. 1049 ЦК України, тобто протягом 30 днів з дня, наступного за днем вручення вимоги - до 15.02.2018.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суму позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягають задоволенню повністю, оскільки відповідачем сума боргу по розписці повернута не була.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 8 810 гривень 00 копійок.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 552, 625, 1046-1050 ЦК України, та керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273,280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) заборгованість за договором позики в розмірі 45 072 (сорок п'ять тисяч сімдесят два) доларів 81 центів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення складає 1 184 964 (один мільйон сто вісімдесят чотири тисячі дев'ятсот шістдесят чотири) грн. 17 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) витрати по оплаті судового збору в сумі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: