Справа № 323/3528/17
Провадження № 2/323/217/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

26.07.2018 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

за участю

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за ствердженням позивача, подружнє життя у сторін не склалося. Від даного шлюбу мають спільну дитину доньку ОСОБА_4, 27 грудня 2016 року. За час проживання позивачу стало відомим про небайдужість відповідача до алкогольних напоїв, наркотичних засобів, також довідалась, що її чоловік здійснює роздрібний продаж наркотичних засобів, зброї та боєприпасів до неї, дуже агресивно себе веде по відношенню до оточуючих, ніде не працює, веде паразитичний спосіб життя, зберігає вдома вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухові речовини, ходить по вулиці з холодною зброєю в кармані, має явно виражені психічні розлади здоровя, які мають переважний прояв. Відповідач, починаючи з лютого 2017 року постійно і вдень і в ночі погрожував позивачу та її батькам фізичною розправою, вбивством, нанесенням каліцтва, шантажує, принижувавлюдську гідність. У звязку з цим позивач вважає подальше сумісне проживання з позивачем та збереження сімї неможливим й таким, що зашкодить інтересам як подружжя, так і дитини.

Ухвалою від 26.01.2018 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В ході підготовчого провадження представник позивача позов підтримав, а представник відповідача проти позову заперечував.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі через небажання особистого спілкування з відповідачем та побоювання вчинення ним протиправних дій щодо неї.

Судом були отримані письмові заяви сторін по суті справи та докази на їх обґрунтування.

У письмовому відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_5, послалась на те, що позивач з відповідачем до одруження проживали у батьків відповідача близько трьох місяців і ніяких проявів зловживання відповідачем алкогольними напоями та наркотичними засобами позивач не виявляла. Тому звинувачення відповідача у небайдужості до спиртних напоїв та заборонених засобів є надуманим та необґрунтованим. Відповідно до довідки, виданої 06.12.2017 року з КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», підтверджено нормальний психічний стан відповідача, а довідкою КУ «Обласний клінічний наркотичний диспансер» ЗОР від 06.12.2017 року підтверджено, що Відповідач не вживає наркотичних засобів. Звинувачення Відповідача у здійсненні роздрібного продажу наркотичних засобів, зброї та боєприпасів до неї, зберігання вдома вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, незаконного поводження з холодною зброєю,погрози фізичною розправою, вбивством, нанесенням каліцтва, шантажування, приниження людської гідності позивача та батьків, погрози зґвалтуванням неповнолітньої сестри позивача, не мають під собою ніякого підґрунтя і жодним доказом не доведені. За жодною з поданих позивачем заяв, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не було відкрито кримінального провадження через відсутність доказової бази. Тому, враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважала за можливе залишити позовну заяву без розгляду.

Щодо вирішення інших питань, зазначених у ч. 2 ст. 197 ЦПК України, від учасників справи клопотань не надійшло.

Щодо врегулювання спору за участю судді в порядку глави 4 Розділу ІІІ ЦПК України питання перед судом не порушувалось. Підстав для прийняття процесуальних рішень, передбачених п. п. 1, 2 ч. 2, ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, не встановлено не було.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року підготовче провадження у справі було закрито, справу було призначено до розгляду по суті.

В ході судового розгляду представник позивача також позов підтримав, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача на розгляд справи по суті не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомила, заяв чи клопотань процесуального характеру не подала.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що всі ствердження позивача щодо начебто неадекватної та протиправної поведінки щодо неї з боку відповідача жодним доказом не підтверджені. Жодної підозри у вчиненні кримінального правопорушення відповідачу не повідомлено. Навпаки, відповідач, змінивши місце проживання та ухиляючись від спілкування з відповідачем, створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, навіть незважаючи на наявність рішення суду, яким встановлений порядок такого спілкування.

За клопотанням відповідача сторонам надавався час для примирення строком на 30 днів, однак його не відбулось через ухилення позивача від будь-яких контактів з відповідачем, що учасниками справи не оспорюється.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сімю, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1012.

Сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4, 27 грудня 2016 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 328525, виданим Хортицьким у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області.

За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2017 року, спільного господарства вони не ведуть.

Раніше позивач вже зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.11.2017 року їй було відмовлено через подання такого позову до досягнення дитиною однорічного віку. Тим же рішенням з відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини.

Також в матеріалах справи наявні документи про звернення позивача до правоохоронних органів з приводу фактів посягання на неї з боку відповідача, однак відомостей про стан досудового розслідування у відповідних кримінальних провадженнях суду надано не було.

Крім того, Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 26.02.2018 року у справі № 323/2729/17, яке набрало законної сили 29.03.2018 року, ОСОБА_3 зобовязано не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з їх спільною дитиною, а також встановлені систематичні побачення ОСОБА_2 з дитиною по суботах за місцем проживання дитини у присутності матері.

Ствердження відповідача про невиконання позивачем цього рішення матеріалами справи не спростовується.

Також у провадженні Оріхівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням неправдивої інформації про вчинення ним протиправних дій та перешкоджанням у спілкуванні з дитиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Всі доводи та докази, надані суду учасниками справи, незалежно від їх достовірності, свідчать про глибокий тривалий особистий конфлікт між сторонами, який виключає збереження між ними стосунків, на яких має базуватись нормальна сімя.

Суд з повагою ставиться до бажання відповідача спілкуватись з дитиною і, за недоведеністю іншого, вважає неналежною поведінку позивача щодо ненадання йому можливості для такого спілкування.

Водночас всі доводи відповідача в заперечення проти розірвання шлюбу свідчать про те, що справу про розірвання шлюбу він намагається використати як інструмент тиску на позивача з метою примусити її до особистого контакту та надати можливість поспілкуватись з дитиною.

Фактично відповідач прямо про це зазначив у своїх поясненнях, тоді як під час розгляду інших справ відповідач сам вказує на те, що фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_3 припинені й сенсу підтримувати сімейні стосунки він не бачить, а під час розгляду цієї справи навіть вдався до оцінки своєї дружини як «морально низької» людини.

Однак така процесуальна поведінка відповідача свідчить лише його відчай у питанні добитись спілкування з дитиною й жодним чином не вказує на його бажання зберегти шлюб.

У звязку з цим суд зауважує, що, за чинним сімейним законодавством України, відносини щодо участі батьків дитини у її вихованні жодним чином не залежить від перебування цих батьків у шлюбі

Навпаки, у ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України передбачено, що єдиною підставою для розірвання шлюбу є такі обставини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Досліджені судом доводи сторін та докази у цій справі в сукупності дають підстави для висновку про те, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.104-105, 110-114 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 вересня 2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №1012.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «Бугайова».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, РКНОПП - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Красна, 62, РКНОПП - 4) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області безпосередньо або через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення, а разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, - протягом 30 днів з вручення копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6