ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року

м.Суми

Справа №575/130/18

Номер провадження 22-ц/788/924/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 03 квітня 2018 року в складі судді Савельєвої А.І., ухваленого у смт. В. Писарівка,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором сумі 20505,61 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 04.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав позичальнику кошти у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позичальник взяті на себе кредитні зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 30.11.2017 року, виникла заборгованість 20505,61 грн., яка складається з: 4476,44 грн. - тіло кредиту; 7246,24 грн. - проценти за користування кредитом; 7330,28 грн. - пеня, а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина; 952,65 грн. - процентна складова.

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 03.04.2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04.03.2010 року в сумі 4 897,54 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок повернення сплаченого судового збору 420,53 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що позивачем був наданий розрахунок заборгованості в якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до кредитного договору і відповідачем ці докази не спростовані. Вважає, що розрахунок заборгованості за кредитним договором є належним доказом існування у відповідача кредитної заборгованості та її розміру. Крім того, укладаючи кредитний договір, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Зазначає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом у межах строку позовної давності.

Відзиву на апеляційну скаргу стороною відповідача не направлено.

Сторони в судове засідання не з'явилися, але про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи відповідачем не підписувались, тому вони не є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, а вимоги у заявленому розмірі є необґрунтованими. Відповідачем було здійснено останній платіж 09.03.2017 року, тому період за який підлягають стягненню відсотки на рівні облікової ставки НБУ становить з 10.03.2017 року по 30.11.2017 року.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна, так як вони не відповідають обставинам справи та суд дійшов їх неповно з'ясувавши обставини справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вищевказаним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Як вбачається із цивільної справи, що 04.03.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 відбулось підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. У розділі визначення бажаного кредитного ліміту по платіжній картці кредитка «Універсальна» розмір кредитного ліміту не зазначено, тип карти вказано як «Універсальна» (а.с. 9).

Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач засвідчив, що він погоджується з тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що він ознайомився і згоден з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.9).

Номер виданої кредитної картки та з якими саме затвердженими Умовами і Правилами, тарифами ознайомлений ОСОБА_1 та дав згоду у анкеті-заяви не зазначено.

Доданий банком до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписаний (а.с.11-25).

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold Light», яка підписана відповідачем 05.11.2010 року, базова процентна ставка в місяць по кредитній карті «Універсальна GOLD Light» на час укладення кредитного договору складала 2,5 % , що становить 30% річних (а.с.10).

Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачу в рамках кредитного договору від 04.03.2010 року були видані кредитні картки: 04.03.2010 року - НОМЕР_1 (термін дії 10/13); 14.10.2010 року - НОМЕР_2 (термін дії 10/14); 02.12.2014 року - НОМЕР_3 ( термін дії 08/17 року) (а.с.69).

Представлений до позову банком розрахунок кредитної заборгованості станом на 30.11.2017 року складає - 20 505,61 грн., з яких: 4 476,44 грн. - тіло кредиту; 7 246,24 грн. - відсотки за користування кредитом; 7 330,28 грн. - пеня; 1 452,65 грн. - штрафи (а.с.7-8).

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов'язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем.

Факт отримання і використання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору та випискою по рахунку, в якому відображений рух коштів, а саме: отримання, використання і часткове повернення кредитних коштів позичальником.

Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме умови його надання кредиту, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов'язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов'язань, застосування неустойки (штрафу, пені у вигляді комісії як передбаченого договором виду забезпечення виконання зобов'язання) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Отже, у разі відсутності погодження сторонами кредитного договору у письмовій формі умов договору щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, позикодавець має право на отримання від позичальника відсотків за користування кредитом у розмірі на рівні облікової ставки НБУ.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором.

Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Як вбачається з представленої банком Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold Light» від 05.11.2010 року, підписаної відповідачем, між позичальником та банком було погоджено розмір відсотків за користування кредитними коштами у розмірі базової процентної ставки в місяць - 2,5% (а.с.10).

Позивач на порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України жодних доказів про встановлення процентної ставки у розмірі 2,7% та 3,5% на місяць, як зазначено у розрахунку заборгованості, суду не надав, як і не надав доказів, які б містили підпис відповідача, про ознайомлення його про зміну розміру процентної ставки відповідно до вимог частини четвертої статті 1056-1 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідачу ОСОБА_1 на підставі договору від 04.03.2010 року видавалося декілька кредитних карток, остання з яких зі строком дії картки 08/17.

Отже, у зв'язку з тим між банком та відповідачем станом на 05.11.2010р. було узгоджено про нарахування розміру відсотків за користування кредитом на рівні 2,5% в місяць, або 30% річних, і доказів того, що позичальнику було доведено про її збільшення до 2,7% та 3,5% в місяць, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про застосування процентної ставки на рівні НБУ.

Таким чином, розмір відсотків за користування кредитним коштами за період з 01.11.2015 року по 30.11.2017 року, враховуючи, що банком в період з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року відсотки не нараховувались, виходячи з відсоткової ставки 2,5 % в місяць та сум погашення кредитної заборгованості відповідачем, становить 5415,58 грн.

Що стосується вимог банку про стягнення пені та штрафів, то слід зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі сплата неустойки.

Як вбачається з Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold Light» від 05.11.2010 року, підписаної відповідачем, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується наступним чином: пеня (1)=(базова відсоткова ставка по договору)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту + пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 50,00 грн. в місяць, нараховується один раз в місяць при наявності при наявності прострочення по кредиту чи відсоткам 5 і більше днів при наявності прострочення на суму більше 50,00 грн.

Таким чином, банком встановлено подвійне нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Ураховуючи умови застосування пені визначені в Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold Light» від 05.11.2010 року, пеня (1) та пеня (2) є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків невиконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково.

Як вбачається з розрахунку заборгованості,починаючи з 01.11.2016 року, банком почала нараховуватись пеня: за прострочене зобов'язання в сумі 6180,28 грн. та за несвоєчасність сплати боргу в сумі 1150,00 грн., щомісячно по 50 грн та 100 грн, при тому, що в договорі було погоджено 1% від заборгованості, але не менше 50,00 грн. в місяць.

Враховуючи викладене, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь банку, становить 650,00 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відмови у задоволенні вимог банку про стягнення штрафів, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про недоведеність підстав виникнення у банку права на штраф, оскільки якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором.

Обставин про письмову домовленість з відповідачем про розмір грошової суми штрафів, банком в суді також не було доведено, оскільки Умови і правила, у яких визначений розмір штрафів, відповідачем не були підписані.

З урахуванням наведеного, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 10542 грн 02 коп., з яких: 4476 грн 44 коп. - заборгованість за кредитом, 5415 грн 58 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 650,00 грн - пеня.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є порушення норм процесуального або матеріального права.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 376 ЦПК України, для зміни оскарженого рішення в частині визначення розміру заборгованості за процентами за користування кредитом, та скасування в частині відмови у задоволенні вимог позову про стягнення пені.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню 905 грн 85 коп. у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову та 867 грн 93 коп. - за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 03 квітня 2018 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 10542 грн 02 коп., яка складається із 4476 грн 44 коп. - заборгованості за кредитом, 5415 грн 58 коп. - заборгованості за процентами, 650,00 грн - пеня.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 905 грн 85 коп. у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову та 867 грн 93 коп. - за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 17 липня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

В.І. Криворотенко