П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року

м. Рівне

Справа №569/18554/17

Провадження №22-ц/787/1193/2018

Головуючий у суді 1 інстанції: Панас О.В.

Ухвалу постановлено повним текстом: 06.03.2018 р.

Місце постановлення ухвали: м. Рівне Рівненської області

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду від 6 березня 2018 року у справі за позовом представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 до Державного реєстратора права на нерухоме майно Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року в суд звернувся представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 з позовом до Державного реєстратора права на нерухоме майно Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області (далі - КП "Здолбунівське реєстраційне бюро") ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно з реєстраційним номером 01 - земельної ділянки, площею 0, 3115 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Рівненського районного суду від 20 грудня 2017 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Рівненського міського суду від 6 березня 2018 року зазначену справу передано на розгляд Здолбунівського районного суду Рівненської області.

У поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_2 як колишній державний реєстратор прав КП "Здолбунівське реєстраційне бюро" на нерухоме майно покликався на її незаконність через порушення судом норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначав про неврахування судом вимог ч.ч.1, 8 ст. 30 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року щодо виключної підсудності. Ця норма передбачає пред'явлення позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, за місцем знаходження майна або основної його частини. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги. Аналогічне вказано і в роз'ясненнях постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних суддів та визначення підсудності цивільних справ".

Зважаючи на наведене, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для подальшого розгляду до Рівненського міського суду.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 „Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Апеляційний суд Рівненської області та утворено Рівненський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Рівненську область, з місцезнаходженням у місті Рівне.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті „Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно із п.3 розділу ХІІ „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу ХІІ „Перехідні положення" Цивільного кодексу України, (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Рівненської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену в п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Постановляючи ухвалу про передачу справи до Здолбунівського районного суду Рівненської області, суд ґрунтувався на тому, що справа повинна розглядатися за місцезнаходженням відповідача, чиї дії щодо вчинення реєстрації права власності, як похідні, оскаржуються.

Проте з такими висновками не можна погодитися.

Як убачається, представник ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до Державного реєстратора права на нерухоме майно Комунального підприємства "Здолбунівське реєстраційне бюро" Здолбунівської районної ради Рівненської області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Підсудність справи Рівненському міському суду мотивовано тим, що даний позов виник з приводу нерухомого майн - земельної ділянки, яка що знаходиться по АДРЕСА_1

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається „належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Питання визначення підсудності цивільних справ регулюється главою 2 розділу 3 ст. 26-32 ЦПК України, а деякі особливості її застосування роз'яснені постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 11 березня 2013 року „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", а також постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 червня 2009 року „Про застосування норм цивільного-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції".

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Отже, виключна підсудність застосовується до позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов'язків, що пов'язані із нерухомим майном.

Згідно з ч. 8 ст. 30 ЦПК України вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Підставою для визначення підсудності позовної заяви відповідному суду є висновок суду за наслідками попереднього правового аналізу змісту позовної заяви.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно з реєстраційним номером 01 - земельної ділянки, площею 0,3115 га, що знаходиться АДРЕСА_1

Наведене свідчить про те, що майно, з приводу якого виник спір, відноситься до територіальної юрисдикції Рівненського міського суду, а спір щодо державної реєстрації речових прав є похідним від спору про виключну підсудність. Тому висновок суду про передачу справи за підсудністю до Здолбунівського районного суду є помилковим.

Згідно із п. 4 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення її для продовження розгляду для суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права, які призвели до її помилкового постановлення.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 383-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 6 березня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Рівненського міського суду Рівненської області.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.В.Бондаренко

Н.М.Ковальчук