Номер провадження 2/754/5625/18
Справа № 754/9585/18
У Х В А Л А

30 липня 2018 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., розглянувши питання відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до судді Оболонського районного суду м.Києва Дев'ятка Владислава Володимировича про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

24 липня 2018 року на підставі ухвали судді Апеляційного суду м.Києва від 19 липня 2018 року в провадження судді Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до судді Оболонського районного суду м.Києва Дев'ятка В.В. про зобов'язання вчинити дії.

Вимоги позовної заяви позивач обґрунтовує тим, що 30.05.2018 року вона подала заяву головуючому-судді Дев'ятку В.В. у справі № 1-кп/756/553/17 по обвинуваченню екс-Президента України ОСОБА_2. Звернення обґрунтовано тим, що під час Євромайдану вона збирала інформацію і може дати показання в якості свідка, а також що інформація, яку вона має, допоможе об'єктивному та справедливому розгляду вказаної справи.

Оскільки станом на 17.07.2018 року відповідач відповіді на заяву не надав, позивач просить зобов'язати суддю Оболонського районного суду м.Києва Дев'ятка В.В. надати їй відповідь на заяву від 30.05.2018 року щодо виконання конституційного обов'язку.

Вивчивши зміст позовної заяви ОСОБА_1, прихожу до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у даній справі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» судам роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У зв'язку із викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій та судових рішень судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Як вбачається з предмету позову, позивач просить зобов'язати суддю, як посадову особу органу державної влади, надати відповідь на заяву, подану під час розгляду справи, що розглядається суддею за правилами КПК України.

Такий спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади, оскільки оскаржена позивачем бездіяльність (ненадання відповіді на заяву) вчинена при здійсненні правосуддя.

Наведене свідчить, що між позивачем та суддею зазначені у ст.19 ЦПК України правовідносини не виникли, тому така справа не може бути підсудною судам загальної юрисдикції, а особа має право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Крім того, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку N 11(2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

У висновку N 3(2002) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Вказане узгоджується з із правовою позицію, викладеною у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року N 6-3139цс17.

Отже, враховуючи, що предметом позову є незгода позивача з процесуальною бездіяльністю судді в межах розгляду іншої судової справи, що розглядається за правилами КПК України, то дана справа не підлягає розгляду судом, оскільки оскарження процесуальних дій або бездіяльності судді шляхом подання позову в загальному порядку законодавством не передбачено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на те, що спір, за вирішенням якого звернулася до суду ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то у відкритті провадження у даній справі за даною позовною заявою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 186, 260, 272, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до судді Оболонського районного суду м.Києва Дев'ятка Владислава Володимировича про зобов'язання вчинити дії.

Матеріали позовної заяви з додатками до неї повернути ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: