Постанова

Іменем України

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 522/8138/16-ц

провадження № 61-22263св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Одеської області, у складі колегії суддів: Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І., від 29 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області, у складі судді Цюри Т. В., від 19 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 02 та 14 грудня 2011 року за допомогою міжнародної платіжної системи компанії WESTERN UNION ОСОБА_2 переслав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 2 000, 00 доларів США (номер переказу MTCN: 345-308-9516) та 4 800, 00 доларів США (номер переказу MTCN: 491-480-2005). Грошові кошти були отримані ОСОБА_4 у відділенні публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-банк») у м. Одесі 03 грудня 2011 року та 15 грудня 2011 року. ОСОБА_2 вказав, що гроші були надані ним ОСОБА_4 на умовах повернення за її проханням. Письмову вимогу щодо повернення грошей від 01 лютого 2016 року ОСОБА_4 проігнорувала, у зв'язку із чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Посилаючись на викладені обставини ОСОБА_2 просив суд стягнути із ОСОБА_4 на його користь 6 800, 00 доларів США.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси, у складі судді Кравчук Т. С., від 29 листопада 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 6 800, 00 доларів США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_2 у позику грошові кошти, які зобов'язана повернути протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги. Місцевий суд при вирішенні спору керувався положеннями статті 1049 ЦК України.

29 березня 2016 року рішенням Апеляційного суду Одеської області рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції не встановив фактичні обставини справи. Місцевий суд, ухвалюючи рішення у справі, не врахував, що позивачем не доведено, а місцевим судом не встановлено правовідносин позики, оскільки на підтвердження укладення договору позики позивачем не надано документ, що підтверджує боргове зобов'язання.

У квітні 2017 року ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2016 року.

06 червня 2017 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2016 року.

У квітні 2017 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_5, подано апеляційну скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року, в якій заявник просив змінити рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року.

19 червня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року на момент звернення із апеляційною скаргою скасовано рішенням Апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2016 року.

У червні 2017 року ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2017 року.

10 липня 2017 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2017 року.

Заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не надходило.

09 листопада 2017 року ухвалами колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

27 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

10 травня 2018 року справу розподілено судді-доповідачу.

У касаційних скаргах ОСОБА_2 просить скасувати рішення Апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2017 року, а справу передати на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що апеляційний суд повно і всебічно не з'ясував обставини справи. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив про те, що ним не доведено наявності боргових правовідносин між сторонами. Разом з тим, звертаючись до суду із даним позовом заявник просив стягнути із відповідача кошти з підстав, передбачених положеннями Глави 83 ЦК України, як безпідставно набуті, натомість районний суд з незрозумілих причин вказав на наявність позики та задовольнив заявлені вимоги з підстав, передбачених Главою 71 ЦК України. Виявивши ці обставини, заявник звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення місцевого суду, однак апеляційний суд не прийняв до уваги вказані доводи.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеними вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Згідно зі статтями 11, 33, 36, 119 ЦПК України, 2004 року, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України (2004 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається, що у травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів з підстав, передбачених статтею 1212 ЦК України, вказуючи про те, що остання набула грошові кошти безпідставно, а тому повинна їх повернути за першою вимогою, яка нею була проігнорована.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, вищевказане апеляційний суд при апеляційному перегляді справи залишив поза увагою.

Судами встановлено, що 02 та 14 грудня 2011 року за допомогою міжнародної платіжної системи компанії WESTERN UNION ОСОБА_2 переслав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 2 000, 00 доларів США (номер переказу MTCN: 345-308-9516) та 4 800, 00 доларів США (номер переказу MTCN: 491-480-2005). Отримавши письмову вимогу від 01 лютого 2016 року, ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 6 800 доларів США на користь ОСОБА_2 не повернула.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що між сторонами виникли правовідносини позики, застосувавши положення статті 1049 ЦК України.

Апеляційний суд не здійснив перевірку і оцінку фактичних обставин справи, їх юридичну кваліфікацію, не визначився із характером правовідносин та правовою нормою, що підлягала до застосування.

Колегія суддів дійшла висновку що між сторонами відсутні договірні правовідносини, а отже до цих правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України, згідно з якою особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Грошові кошти у сумі 6 800 доларів США підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 як безпідставно набуті.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За правилами статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Ураховуючи те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, рішення Апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2017 року підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року зі зміною його мотивувальної частини.

Підстави для скасування ухвали Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2017 року відсутні.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 413 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційні скарги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2017 року скасувати.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року залишити в силі, змінивши його мотивувальну частину.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 19 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник

СуддіО. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта