Справа № 594/603/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків і зовсім не цікавиться матеріальним станом дитини. Вона на даний час ніде не працює, не має у власності домоволодінь, транспортних засобів, майнових та земельних паїв, а тому не може забезпечити в повному обсязі матеріальне утримання дитини. Відповідач періодично працює і має дохід, який витрачає на власні потреби, є фізично здоровим, працездатним, не має нікого на утриманні, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, яку просить визначити в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1600 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнає частково в сумі мінімального розміру аліментів, посилаючись на те, що він не працевлаштований. Доходи, які він отримує від тимчасово виконуваних робіт є нерегулярними та мінливими, максимальний розмір яких не перевищує 2000 грн. в місяць.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснили, що дитина перебуває на утриманні позивачки, хворіє, тому позивачка несе витрати на лікування та покращене харчування дитини. Позивачка не має достатньо коштів для повноцінного утримання дитини, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони з 05 вересня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який на час розгляду справи розірвано.

Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-ИД №110993, виданим Вільховецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області 07 травня 2010 року.

Згідно довідки Мельнице-Подільської селищної ради від 21 лютого 2018 року №827 та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, проведеного комісією Мельнице-Подільської селищної ради, позивачка ОСОБА_1 проживає разом з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає без реєстрації, та матірю ОСОБА_5 у власному будинку площею 120 кв.м. В господарстві займаються вирощуванням огородини і других с/г культур.

Відповідно до консультативного висновку №39603 Державної установи «Інститут отоларингології ім. проф. ОСОБА_6 ОСОБА_7 медичних наук України» від 26.08.2014 року, у дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, виявлено сенсоневральну туговухість, слуху достатньо для розвитку мови.

За даними виписки з медичної картки стаціонарного хворого №6654, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувала на лікуванні в ЛОР відділі КУТОР «ТОДКЛ» з 10.06.2015 року по 12.06.2015 року, з діагнозом аденоїди.

За даними довідки Борщівського районного центру зайнятості від 27 червня 2018 року відповідач ОСОБА_3 зареєстрований як безробітний.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Позивачкою не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідач відповідно до свого майнового становища має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 1600 грн. в місяць.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2018 рік" з 01 липня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 1944 грн.

Враховуючи що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги, хворіє, мати дитини ніде не працює, а відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитину, а також з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дитини.

З відповідача також підлягають до стягнення витрати на оплату послуг адвоката, понесені позивачкою в розмірі 600 грн.

Згідно ЗУ Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3, , ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с.Вільхівці Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 1400,00 грн. з урахуванням індексу інфляції, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, жительки с.Вільхівці Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 600 грн.

Стягнути із ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області до Апеляційного суду Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 01 серпня 2018 року.

Головуючий :