Справа № 2-1541/11
Номер провадження 4-с/643/47/18
УХВАЛА
25.07.2018 р. м.Харків
Московський районний суд м.Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними діі та бездіяльність старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 і зобовязання вчинити певні діі та
за скаргою ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» про визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 та зобовязання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №55486115 щодо конвертації суми заборгованості з долара США у гривню - здійснення перерахунку заборгованості в розмірі 19 314,64 доларів США у гривневий еквівалент в розмірі 522 267,86 грн., щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 52 226,78 грн., визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 55486115 щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, зобовязати уповноважених осіб Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області вжити заходів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», щодо відновлення порушених діями та бездіяльністю старшого державного виконавця Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 прав ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 55486115.
15.01.2018 року постановою старшого державного виконавця Кійко І.О. було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 522 267,86 грн.
Стягувачем ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» у заяві про відкриття виконавчого провадження було визначено самостійно суму стягнення, яка відмінна від стягнутої судом та зазначено суму стягнення в розмірі 19 314,64 доларів США - замість 29 697,44 доларів США.
Крім того, стягувачем було зазначено ще й гривневий еквівалент 19 314,64 доларів США - курсом НБУ на 30.11.2017 року (1 долар США = 27,013930 грн.), що становить 521 764,33 грн., в той час як у виконавчому документі судом чітко визначена сума заборгованості за кредитним договором 29 697, 44 доларів США, що за курсом НБУ на 07.10.2011 року складає 234 903,78 грн.
В свою чергу, державний виконавець на вищезазначене уваги не звернув та вирахував гривневий еквівалент 19 314,64 доларів США, визначивши суму заборгованості у гривнях в розмірі 522 267,86 грн., тим самим самостійно змінивши суму заборгованості, розраховану та визначену у рішенні суду.
Оскільки рішенням суду стягнуто борг у доларах США із зазначенням гривневого еквіваленту за курсом НБУ на час вирішення спору, а саме - стягнуто 29 697,44 долара США, що по курсу НБУ на 07.10.2010 року складає 234 903,78 грн. та враховуючи те, що державного виконавця законодавством не наділено правом змінювати суму заборгованості, розраховану та визначену у рішенні суду, скаржник вважає неправомірними дії державного виконавця щодо конвертації суми заборгованості з долара США у гривню.
Внаслідок неправомірних дій державного виконавця щодо конвертації суми заборгованості з долара США на гривню, скаржник вважає також неправомірними дії державного виконавця щодо стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 52 226,78 грн.
24.04.2017 р. боржником було здійснено оплату заборгованості за рішенням суду у розмірі 234 903,78 грн. 78 коп., судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а загалом 236 723 грн. 78 коп., що підтверджується квитанцією № 209/1535-11. Однак стягувач у заяві про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2017 року зазначає, що боржником частково виконано рішення суду та станом на дату подання заяви про відкриття виконавчого провадження заборгованість ОСОБА_1 складає 19 314,64 доларів США.
22.01.2018 року до Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області представником скаржника було подано клопотання про проведення перевірки у виконавчому провадженні, у якому зазначено про всі викладені вище факти та обставини. Відповідно до інформації про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, станом на день подання скарги примусове виконання виконавчого листа № 2-1541/11 триває.
ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні свою скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Представник ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в судовому засіданні свою скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Інші особи, які приймають участь у розгляді скарги, в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, про причини не явки суду не повідомили.
Суд, заслухавши пояснення, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.
сума заборгованості за кредитом - 25 632,82 дол. США, що по курсу НБУ на 07.10.2010 р. складає 202 753,04 грн.;
сума простроченої заборгованості за користування кредитними коштами - 146,33 дол. США, що по курсу НБУ на 07.10.2010 р. складає 1 157,46 грн.;
сума простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами - 1650,75 дол. США, що по курсу НБУ на 07.10.2010 р. складає 13 057,27 грн.;
сума нарахованих відсотків - 220,16 дол. США, що по курсу НБУ на 07.10.2010 р. складає 1741,44 грн.;
судовий збір 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 120.00 грн.
В своїй заяві про відкриття провадження АТ «ОСОБА_3 Аваль» враховано суму коштів, внесених 24.04.2017 р. ОСОБА_1 на виконання рішення суду, та зазначено в заяві, що боржником частково виконано рішення Московського районного суду м. Харкова по справі №2-1541/11 та станом на дату подання заяви про відкриття виконавчого провадження заборгованість ОСОБА_1 за виконавчим листом складає 19 314,64 доларів США. Судовий збір 1700,01 грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 гри. сплачен боржником.
15.01.2018 року постановою старшого державного виконавця Кійко І.О. було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 522 267,86 грн.
22.01.2018 року до Московського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області представником боржника було подано клопотання про проведення перевірки у виконавчому провадженні.
Таким чином, ті дії, які ОСОБА_1 просить визнати неправомірними у своїй скарзі, виправлені самим державним виконавцем, і на час розгляду справи в суді відсутні підстави визнавати його дії в цій частині неправомірними.
Щодо визнання незаконною бездіяльность державного виконавця в частині невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження, то суд вважає дані вимоги такими, що не є обгрунтованими, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.
Частиною першою статті 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виданий судом виконавчий лист є документом, на підставі якого державна виконавча служба здійснює примусове виконання.
При цьому у статті 18 зазначеного Закону визначено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. У звязку із цим на нього покладається обов'язок здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Гривня є законним платіжним засобом на території України.
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України).
За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобовязання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.
Загальні положення виконання грошового зобовязання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню за виконавчим листом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.
Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.
З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом повинне було здійснюватися в іноземній валюті.
Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Отже, державний виконавець зобов'язаний керуватися положеннями статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», за частиною третьою якої у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувану. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї етап і, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.
У відповідності до ст. 31 ЗУ "Про виконавче провадження" в разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення відповідного рішення, і в даному випадку державний виконавець своїм правом на вчинення такої дії не скористався.
Керуючись ст. ст. 447, 451 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.
Скаргу ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» задовольнити.
Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 55486115 щодо внесення виправлень до документу «Постанова про арешт майна боржника» від 12.02.2018 р. в частині зазначення в графі «у межах суми звернення стягнення» заборгованості у розмірі 236 723,78 грн. і внесення відповідних змін до реєстрів обтяжень, постановою від 12.02.2018 р.
Зобов'язати уповноважених осіб Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити заходів, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», щодо відновлення порушених діями старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 прав АТ «ОСОБА_3 Аваль» у виконавчому провадженні №55486115.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя - Я.М.Горбунова