Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4187/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Куліш О.Г.,

за участю прокурора Деряга О.Ю.,

лікаря ОСОБА_3,

хворого ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева ОСОБА_3 про визнання госпіталізації недієздатного ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару та його стаціонарного лікування за згодою опікуна доцільними, -

В С Т А Н О В И В :

Лікар-психіатр Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатного ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару та його стаціонарного лікування за згодою опікуна доцільними.

Заява обґрунтована тим, що 20 липня 2018 року о 16 год. 00 хв. за направленням лікаря-психіатра ППНД ОСОБА_5 та заявою опікуна недієздатного ОСОБА_6 в психіатричну лікарню поступив хворий ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатний, з діагнозом: помірна розумова відсталість з порушеннями поведінки, які потребують догляду та лікування, з судомними нападами в анамнезі.

Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він чинить дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, хворобливі зміни особистості, наявність розладів в сфері мислення, емоцій, памяті та інтелекту, відсутність критики до неправильної поведінки та свого стану, соціальну дезадаптацію, потребу в психо-фармакотерапії та проведенні лікувально-реабілітаційних заходів в умовах стаціонару, агресивну поведінку до оточуючих, лікар просив суд винести рішення про визнання госпіталізації недієздатного ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару та його стаціонарного лікування за згодою опікуна доцільними.

В судовому засіданні лікар ОСОБА_3 заяву підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в заяві. Просила її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримала, проти її задоволення не заперечує.

Хворий ОСОБА_4 повідомив, що проти лікування заперечує, але просить щоб лікування було протягом нетривалого часу.

Опікун ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення лікаря, хворого, думку прокурора, вивчивши докази у справі, приходить до наступних висновків.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2011 року, яке набрало законної сили 11 лютого 2011 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний недієздатним, над ним встановлено опіку, опікуном призначено Ліщинівський психоневрологічний будинок-інтернат та ОСОБА_7 (а.с.10-11).

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2013 року ОСОБА_7 звільнена від повноважень опікуна ОСОБА_4 (а.с.12-13).

Як встановлено судом, хворий ОСОБА_4 з діагнозом: помірна розумова відсталість з порушеннями поведінки, які потребують догляду та лікування, з судомними нападами в анамнезі поступив в психіатричну лікарню 20 липня 2018 року о 16 год. 00 хв. за направленням лікаря-психіатра ППНД ОСОБА_5 та заявою опікуна ОСОБА_6

Як вбачається з матеріалів заяви лікаря, ОСОБА_4 дитинства відставав в розумовому розвитку від однолітків, навчався в Зіньківській школі-інтернаті. З 2006 року переведений до Ліщинівського будинку-інтернату, на даний чає є його підопічним. Є інвалідом 2 гр. з дитинства безтерміново. Хворий в інтернаті періодично поводить себе агресивно по відношенню до інших підопічних та медперсоналу, декілька разів скоював втечі з будинку-інтернату, у звязку з чим неодноразово проходив курси стаціонарного лікування в ПОПКЛ. Остання виписка 02 червня 2015 року. В минулому у хворого відмічалися рідкі судомні напади, на даний час хворий заперечує їх наявність. Теперішня госпіталізація обумовлена погіршенням психічного стану: після конфлікту з дівчиною став збудженим, агресивним, почав сваритися з іншими підопічними, накидався на них зі шматком скла, погрожував себе порізати. 19 липня 2018 року скоїв втечу з інтернату. Протягом доби розшуканий співробітниками інтернату, був знайдений в лісі 20 липня 2018 року та повернений до інтернату. В звязку з цим оглянутий лікарем - психіатром Ліщинівського ПНБІ, лікарем - психіатром ППНД ОСОБА_5 та направлений на стаціонарне лікування до ПОКПЛ за згодою опікуна - директора інтернату ОСОБА_6

В приймальному відділенні був оглянутий черговим лікарем ОСОБА_8, яка прийняла рішення про госпіталізацію недієздатного хворого до психіатричного стаціонару.

21 липня 2018 року ОСОБА_4 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, якою йому встановлено діагноз: помірна розумова відсталість з порушеннями поведінки, які потребують догляду та лікування, з судомними нападами в анамнезі.

Зважаючи на наявність у хворого тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він чинить дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, хворобливі зміни особистості, наявність розладів в сфері мислення, емоцій, памяті та інтелекту, відсутність критики до неправильної поведінки та свого стану, соціальну дезадаптацію, потребу в психо-фармакотерапії та проведенні лікувально-реабілітаційних заходів в умовах стаціонару, агресивну поведінку до оточуючих, комісією зроблений висновок про доцільність госпіталізації ОСОБА_4

Крім пояснень осіб, які беруть участь в судовому засіданні, зазначене підтверджується письмовими доказами висновком комісії лікарів-психіатрів, заявою опікуна хворого ОСОБА_6, рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2011 року, направленням на госпіталізацію.

Відповідно до ст.13 Закону України Про психіатричну допомогу особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Оскільки ОСОБА_4 хворіє на тяжкий психічний розлад, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів, заяву опікуна, суд вважає за необхідне поміщення ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару визнати доцільним.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.342 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Визнати госпіталізацію недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева за згодою опікуна та його стаціонарне лікування доцільними.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Самсонова О.А.

присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2

24.07.2018