Справа № 172/231/18
Провадження № 2/172/264/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі

судді Філіппова Є.Є.

секретаря - Лук"яненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксації судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житло за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 12 серпня 2001 року придбала будинок у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 будинок в смт. Чаплине по вул.Перемоги, 37 за 2 200 грн .(дві тисячі двісті гривень). Договір купівлі-продажу ніхто не укладав, було складено тільки розписку про передачу коштів. Після передачі коштів ОСОБА_2, який проживав на той момент м. Донецьк, передав їй документи на будинок який зареєстрований на гр. ОСОБА_3. Після укладення усної домовленості між ОСОБА_2 технічна документація на будинок не була переоформлена.

Позивачка вказує, що проживає в даному будинку із 2001 року, на сьогоднішній день продовжує проживати у вказаному будинку. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить поточний та капітальний ремонт, оскільки завжди проживає та фактично працює у селі. Також сплачує комунальні платежі, заборгованості не має . На даний момент права приватної власності на вказаний будинок немає, просила визнати за нею право власності за набувальною давністюна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами які розташовані в смт. Чаплине вул. Перемоги, 37Васильківського району Дніпропетровської області, які складаються;- житлового будинку А-1; Літньої кухні Б-1; ОСОБА_2 В-1; ОСОБА_2 Г-1; ОСОБА_2 Д-1; Пігріба-П-1; Убиральні У-1; Літнього душа Л-1; Свердловини - В-1; Огорожі - №1-2; дійсною вартістю 272347 грн.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

12 серпня 2001 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1, кошти в розмірі 2 200 грн. (дві тисячі двісті гривень) за будинок, що підтверджується розпискою від 12.08.2001 року (а.с.12.)

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, що розташований за адресою смт. Чаплине вул. Перемоги, 37Васильківського району Дніпропетровської області, виданий на ім"я ОСОБА_3, загальною площею 33,4 кв.м, житловою площею 24,1 кв.м, з надвірними господарськими будівлямита іншими спорудами. (а.с.13-15)

ОСОБА_3, помер 10.02.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.02.2001 року (а.с.10).

ОСОБА_4 померла 06.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.08.2001 року (а.с.9).

Відповідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.05.2018 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 у Спадковому реєстрі інформація відсутня. (а.с.48,49).

Згідно акту обстеження депутата Чаплинської селищної ради Васильківського району від 18.12.2017 року ОСОБА_1 проживає в будинку розташованому в смт. Чаплине вул. Перемоги, 37Васильківського району Дніпропетровської області, із 2001 року (а.с.11).

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Підстави набуття права власності визначені главою 24 ЦК України. Відповідно до норм статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 344 ЦК України встановлює, що однією із підстав набуття права власності є набувальна давність.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається на підставі рішення суду.

Зі змісту ст.344 ЦК України виплаває, що у випадку, якщо є підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати наявну річ своєю, він погодився із її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно за набувальною давністю.

Виходячи з положень ст.344 ЦК та вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог заявника про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки відповідач, Чаплинська селищна рада проти оформлення позивачем права власності на даний житловий будинок не заперечує, позивач відкрито користувався спірним житловим будинком понад 10 років, з 2001 року проживає у зазначеному будинку, відкрито володіє ним, сплачує комунальні платежі (а.с.16,32-35), тому, суд, вважає, що позивач має право на набуття права власності на дане майно за набувальною давністю.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком разом із господарськими будівлями та спорудами, розташованих в смт. Чаплине вул. Перемоги, 37Васильківського району Дніпропетровської області, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Враховуючи вищевикладене та керуючис ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 266, 280-284 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чаплинської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житло за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності за набувальною давністюна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами які розташовані в смт. Чаплине вул. Перемоги, 37Васильківського району Дніпропетровської області, які складаються;- житлового будинку А-1; Літньої кухні Б-1; ОСОБА_2 В-1; ОСОБА_2 Г-1; ОСОБА_2 Д-1; Пігріба-П-1; Убиральні У-1; Літнього душа Л-1; Свердловини - В-1; Огорожі - №1-2; дійсною вартістю 272347 грн.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Є.Є.Філіппов