БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/550/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2018 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03.11.2017р. по справі №740/778/17 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 400 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є інвалідом другої групи по загальному захворюванню, не здатний до систематичної праці, місячний розмір його пенсії становить 726 грн, в звязку з чим його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (930 грн); відповідачка отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2695,40 грн на утримання дочки ОСОБА_4, яка є дитиною-інвалідом.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, зазначивши, що після ухвалення судом в листопаді 2017 року рішення про стягнення з нього аліментів ніяких змін у його матеріальному чи сімейному становищі, стані здоровя не відбулося; розмір його пенсії становить 1452 грн, але за вирахуванням аліментів він отримує лише 726 грн; також має періодичний доход від праці по найму.

Відповідачка в судовому засіданні заявлений позов не визнала, хоча письмового відзиву на позов не подала; вважає, що позивач має сплачувати аліменти в існуючому розмірі, оскільки їх дочка потребує коштів на навчання, придбання одягу, харчування, навчання, лікування; сама вона не працює, так як перебуває по догляду за дитиною-інвалідом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного становища, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень ст.180 СК України обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з матірю; шлюб між сторонами розірвано в червні 2005 року.

На підставі рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2017 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), починаючи з 22 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням того, що розмір аліментів не може бути менший, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більший 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Як вбачається з копії довідки МСЕК від 08.06.2017р, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності загального захворювання на строк до 01 липня 2019 року; він не здатний до систематичної праці. ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в сумі 726 грн, хоча як повідомив сам позивач загальний розмір його пенсійного забезпечення становить 1452 грн.

Водночас зазначені обставини вже були предметом дослідження і враховані Борзнянським районним судом Чернігівської області при ухваленні рішення від 03 листопада 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів; дане судове рішення ОСОБА_1 не оскаржувалося і є чинним. Крім того, зі змісту вказаного рішення суду слідує, що ОСОБА_1 позов визнав і зобовязувався сплачувати аліменти в передбаченому законодавством розмірі. Натомість, ніяких змін у матеріальному чи сімейному становищі, стані здоровя ОСОБА_1 після ухвалення зазначеного рішення суду не відбулося.

Запропонований ОСОБА_1 розмір аліментів в 400 грн. знаходиться значно нижче визначеного законодавством мінімального рівня для дитини відповідного віку (на час звернення з позовом для дітей до 6 років - 746 грн, для дітей від 6 до 18 років - 930 грн), який держава постійно підвищує насамперед з метою найкращого забезпечення інтересів дитини; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Посилання позивача на отримання відповідачкою державної соціальної допомоги на дочку не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки основний обовязок по матеріальному забезпеченню дитини покладається на її батьків.

Тому суд вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні даного спору визначальним є обовязок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто, такий обовязок превалює над можливістю платника надавати утримання, в звязку з чим наведені позивачем обставини не можуть унеможливити стягнення аліментів в існуючому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, суд вважає, що наведені позивачем обставини та надані ним докази з огляду на положення ст.192 СК України не свідчать про погіршення його матеріального становища, стану здоровя чи зміни сімейного статусу, щоб він був позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в існуючому розмірі, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Оскільки позивач є особою з інвалідністю 2-ої групи й на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, спір вирішений не на його користь, то у відповідності до положень ст.141 ЦПК України судові витрати по розгляду справи підлягають компенсації за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини», ст.180-184, 192 СК України, ст.2, 3, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець