Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/384/18

Провадження №2/377/185/18

18 липня 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання -Щуковської А.М.,за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визначення розміру спадкової частки, -

УСТАНОВИВ:

11 червня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі АДРЕСА_4, що залишилася як спадок після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Славутичі Київської області, складає 1/2 частину даного жилого приміщення.

Позовні вимоги вони обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер чоловік позивача ОСОБА_4. Під час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВО «Чорнобильська АЕС» від 1 листопада 1993 року, його батьками було отримано у спільну сумісну власність жиле приміщення у вигляді трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Після смерті батька її чоловіка ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою Київської області 29.03.2000 року за реєстровим № 1362, чоловік позивача ОСОБА_4 отримав у власність 1/2 частку вищевказаного житлового приміщення. За договором міни, посвідченого державним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області 7 квітня 2000 року, зареєстрованим в реєтрі за № 1544, її чоловік ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_6, взамін вищевказаної квартири отримали у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_3. 23 травня 2000 року їх право спільної сумісної власності на даний об'єкт нерухомого майна було зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 5 за реєстровим № 449/47. Після смерті чоловіка позивача ОСОБА_4 серед спадкоємців першої черги за законом, залишилися ОСОБА_1 - його дружина, неповнолітня дочка ОСОБА_7, та його мати - ОСОБА_6 Після смерті чоловіка позивача залишилося спадкове майно у вигляді належної йому частки у праві спільної сумісної власності у трьохкімнатній квартирі за адресою: Чернігівський квартал буд.АДРЕСА_3, яка за правовстновлюючими документами належить двом співвласникам ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності. 04 травня 2018 року на підставі заяви позивача державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області було відкрито спадкову справу на спадщину ОСОБА_4, номер у спадковому реєстрі 62371447, номер у нотаріуса 35/2018, на підтвердження чого був виданий Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 51801453. Мати чоловіка позивача відмовилася від прийняття спадщини свого сина ОСОБА_4 на користь його з позивачем дочки ОСОБА_7. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини позивачу було надано відповідь про неможливість вчинення цих дій без визначення спадкової частки ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності, що спонукало її звернутися до суду з даним позовом.

Позивач та її представник в підготовче засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач в підготовче засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона позов визнала та просила задовольнити .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи встановлено, що згідно договору міни від 07 квітня 2000 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 передали в порядку обміну належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 на квартиру АДРЕСА_3, належну ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (а.с.14).

Згідно копії довідки від 10.04.2018 року (а.с.17), за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані наступні особи:

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2;

-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3;

-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4;

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 01 лютого 1997 року Конковічською сільською радою Петриківського району Гомельської області Республіки Білорусь, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували 01 лютого 1997 року шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_4, дружині - ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком є ОСОБА_4, матір'ю - ОСОБА_1 (а.с.11).

Факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_9 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим 03 квітня 2018 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.12).

04 травня 2018 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 35/2018 (а.с. 33-40).

Як видно із матеріалів спадкової справи № 35/2018, ОСОБА_4 заповіту не залишав. Отже, його спадкоємцями по закону першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України являється його дружина ОСОБА_1, неповнолітня дочка - ОСОБА_2, та його мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про народження дочки та копією свідоцтва про укладення шлюбу, копії яких знаходяться в спадковій справі.

Згідно заяви про відмову від прийняття спадщини, мати чоловіка позивача відмовилася від прийняття спадщини свого сина ОСОБА_4 на користь його дочки ОСОБА_2 ( а.с. 34).

Відповідно до листа завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори № 285/02-14 від 08.05.2018 року в зв'язку із тим, що не визначена частка померлого ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на нерухоме майно, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку (а.с.18).

Таким чином, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, оскільки під час набуття жилого приміщення у приватну власність за договором міни не був визначений розмір часток кожного із співвласників, в тому числі і ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі АДРЕСА_4, що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Славутич Київської області, складає 1/2 частину даного жилого приміщення.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подала заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 352 гривні 40 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі АДРЕСА_4, що залишилася як спадок після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Славутич Київської області, складає 1/2 частину даного жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_2, судові витрати по оплаті судового збору в сумі 352 гривні 40 копійок.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Славутичі Київської області повернути ОСОБА_1 352 гривні 40 копійок сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції № 17 від 11.06.2018 року, оригінал якої зберігається в матеріалах даної цивільної справи № 377/384/18, провадження № 2/377/185/18.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ф. Теремецька