Справа № 438/588/18
Номер провадження 2/438/309/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Заочне

27 липня 2018 року м.Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Хемич О.Б.,

секретаря судового засідання Гадубяк О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

30.05.2018 року позивач ОСОБА_1 (адреса: вул. Коваліва, 37/2 м. Борислав Львівської області) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (адреса: вул.Трускавецька,72 м.Борислав Львівська область) про зміну розміру аліментів.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що згідно рішення Бориславського міського суду від 17.01.2011 року її позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено; вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3, 05.05.2000р.н., доньки ОСОБА_4, 26.07.2004р.н., в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2010р. до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що на даний момент син повнолітній, тому стягнення аліментів на його утримання припиняється. Повноцінно забезпечити потреби доньки власними зусиллями вона не взмозі, оскільки дитина потребує необхідного харчування, одягу, шкільного приладдя, періодичного лікування. Встановлений розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання доньки та не відповідає вимогам законодавства. Відповідач офіційно працевлаштований, працює в ВАТ «Львівгаз» філія «Бориславське УЕГГ».

Ухвалою судді від 27.06.2018р. дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 12.07.2018 року розгляд даної цивільної справи відкладено на 27.07.2018 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутності; позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі; щодо заочного вирішення справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, не прибув до суду без поважних причин, відзиву на позовну заяву на пропозицію суду, що викладена в ухвалі про відкриття провадження у справі не подавав.

Згідно із вимогами ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідач без поважних причин повторно не з»явився в судове засідання, не надав відзив на позов, у звязку із чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та з врахуванням вимог ст.280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в судовому порядку, що підтверджується світлокопією рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10.01.2011 року. В шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4, 26.07.2004р.н., що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження, виданого 03.08.2004р. відділом РАЦСу Бориславського МУЮ (актовий запис №243).

Згідно світлокопії виконавчого листа Бориславського міського суду Львівської області від 28.01.2011р. у справі №2-254/2011 за позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей; вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, 05.05.2000р.н., доньки ОСОБА_4, 26.07.2004р.н., аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2010р. до досягнення дітьми повноліття (а.с.4). З чого вбачається, що син сторін Юрій, 05.05.2000р.н., станом на час розгляду справи є повнолітнім.

Донька сторін ОСОБА_4, 26.07.2004р.н., зареєстрована разом з позивачем ОСОБА_1, що стверджено довідкою про склад сім'ї №890, виданої директором ПП «Бескид» від 15.05.2018 року, за адресою: вул.Коваліва,37/2, м.Борислав Львівської області.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року 1860 грн, з 1 липня 1944 грн. Таким чином, в залежності від періоду змінюється прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Відтак, станом на сьогоднішній день 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 972 грн.

Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що з метою забезпечення прав дитини на матеріальне утримання, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну розміру стягнення визначених раніше судом аліментів.

Задовольняючи позов позивача, суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, судом не встановлено.

З відповідача, згідно ст.141 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 180, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.13, 19, 81, 82, ст.141, ч.2 ст.247, 263-265, 268, 273, 274, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити;

Змінити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 17.01.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, 05.05.2000р.н., доньки ОСОБА_4, 26.07.2004р.н., аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.12.2010р. до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати із ОСОБА_2 (11.12.1978р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: вул.Трускавецька,72 м.Борислав Львівська область, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (15.08.1978р.н., адреса: вул.Коваліва, 37/2 м.Борислав Львівської області, РНОКПП: НОМЕР_2) на утримання доньки - ОСОБА_4, 26.07.2004р.н., аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і проводити до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 (11.12.1978р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: вул.Трускавецька,72 м.Борислав Львівська область, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Відкликати з Бориславського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області виконавчий лист, справа №2-254/2011р., виданий 28.01.2011р. на підставі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17.01.2011 року за позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя О.Б. Хемич