19 червня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Прохоренко В.В.,
секретар Красновський В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її тітка ОСОБА_3, після її смерті відкрилася спадщина на 3/10 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 які належали спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу №701 від 19.12.1996 року, укладеному з ОСОБА_2 на товарній біржі «Ізумруд». При оформлені договору купівлі-продажу ними було виконано всі умови договору, здійснили реальну передачу майна та документів до нього. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт від 27.08.2015 року, згідно якого все належне їй рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилось та з чого воно б не складалося, і все те, на що за законом вона матиме право, заповіла позивачу. 21.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Живцової Н.М. з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Проте у видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує що це майно належить спадкодавцю та зареєстроване належним чином право власності на нерухоме майно. Позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою. На день смерті ОСОБА_3, у належній їй частині домоволодіння інших зареєстрованих осіб, окрім спадкодавця не було. Позивач є єдиним спадкоємцем. У зв'язку із тим, що договір купівлі-продажу №701 від 19.12.1996 року не був нотаріально посвідченим, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на частину домоволодіння в порядку спадкування, відповідно до приписів ст.ст. 328, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України позивач просила визнати за нею право власності на 3/10 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.
Представник позивача в останнє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов просить задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, зважаючи на їх належне повідомлення та заяву представника позивача.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Частиною 3 ст. 1266 ЦК України визначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б їхнім матері, батькові(сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
З огляду на наведені норми права правове значення при вирішення спору має встановлення факту набуття спадкодавцем ОСОБА_3 права на спірне нерухоме майно.
Відповідно до договору купівлі-продажу № 701 від 19.12.2006 року, зареєстрованого на Херсонській товарній баржі «Ізумруд» ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_2 3/10 частини домоволодіння з надвірними прибудовами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1
27.12.1996 року договір купівлі-продажу № 701 було зареєстровано в ХДБТІ, про що в реєстраційній книзі зроблено відповідний запис № 444.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується актовим записом про смерть 1377, складеним Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 08.11.2016 року.
Після її смерті відкрилася спадщина на 3/10 частини домоволодіння з надвірними прибудовами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1
За життя ОСОБА_3 залишила заповіт від 27.08.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М., згідно якого все належне їй рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилось та з чого воно б не складалося, і все те, на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_1
21.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Живцової Н.М. з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Проте у видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує що це майно належить спадкодавцю та зареєстроване належним чином право власності на нерухоме майно.
На теперішній час нотаріальне посвідчення договору відчуження частини домоволодіння неможливе.
Відповідно до ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), яка діяла на день виникнення правовідносин), договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації у виконавчому комітеті місцевої ради народних депутатів.
Частиною 1 ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) визначено, що право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі.
Відповідно до положень ст. 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 1 ст. 154 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору вбачається, що сторони узгодили та виконали всі суттєві його умови, в тому числі грошову суму, яку було сплачено, а отже, в судовому засіданні встановлено належність спадкодавцеві ОСОБА_3 3/10 частини домоволодіння з надвірними прибудовами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1
Зважаючи на те, що за життя спадкодавець не оформила відповідно до діючого в Україні на той час законодавства своє право власності на нерухоме майно, проте вона не може бути позбавлена права на належне майно.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю
Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Матеріалами справи підтверджено, що після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її племінниця ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом.
Згідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права спадщину.
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (Постанова Пленум Верховного Суду України в № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, 47, 128, 153, 154, 224, 227 ЦК України (в редакції 1963року, чинного на час виникнення спірних правовідносин), ст. ст. 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1266, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 12-13,76-79, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/10 частини домоволодіння з надвірними прибудовами, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В.Прохоренко