Справа № 214/4498/16-ц
2/214/604/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 липня 2018 року року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

при секретарі Печарник З.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю, в якому просить визнати право власності за набувальною давністю на ? частину квартири за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Генерала радієвського (колишня назва -Тинка)АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

На підставі розпорядження С-515 від 19.05.2006 року виданого Органом приватизації Управління житлово комунального господарства Криворізької міської ОСОБА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_2.

Разом з тим, починаючи з середини липня 2006 року і по теперішній час відповідач, який є сином позивача у вищезазначеній квартирі не проживає.

Крім того відповідач вже понад десять років жодним чином не бере участі в оплаті комунальних платежів, здійсненні поточного ремонту та покращенні стану спірної квартирі. З часу отримання свідоцтва про право власності усі витрати, повязані з утриманням, переобладнанням, ремонтом вищезазначеної квартири та сплатою комунальних платежів позивач несе самостійно.

На теперішній момент місцезнаходження відповідача позивачеві не відомо.

Вказує, що оскільки, відповідач вже десять років не проживає та ухиляється від обовязку утримання належної йому ? частини спірної квартири №19, а позивач відкрито та безперервно протягом цього часу володіє, користується, утримує в належному стані та сплачує комунальні платежі за всю квартиру вважає, що відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України право власності на всю квартиру повинно належати позивачу.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі незаперечуючи проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не зявився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення, оголошення розміщенні на офіційному веб сайті Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Про поважність причини неявки суд не повідомив.

Керуючись, ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки представника позивача, за відсутності відповідачів і постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторонам на підставі свідоцтва про право власності № С-648 від 09.06.2006 року, виданого управлінням житлово комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, розпорядження №С-515 від 19.05.2006 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_3 (колишня назва - Тинка) в м. Кривому Розі (а.с. 13).

Статтею 41 Конституції України, положення якої є нормами прямої дії та ст. 321 ЦК України зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

За набувальною давністю може бути отримано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні його власнику було відмовлено.

Виходячи з положень ст.344 ЦК України застосування набувальної давності передбачає відсутність підстави для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування, набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Право власності за набувальною давністю може бути набуте на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків.

При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня назва - Тинка) в м. Кривому Розі, яка належить на праві спільної сумісною власності їй і відповідачу ОСОБА_2 При цьому позивачу достаменно відомо, що спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності також відповідачута рівність їх часток.

Таким чином, суд важає, що відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки позивач не може бути визнана добросовісним набувачем, так як остання була обізнана щодо того, що майно належить іншій особі, а тому не могла вважати майно своїм.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту права цивільного шляхом визнання права власності за набувальною давністю є помилковим, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: 50008, АДРЕСА_4) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: 50008, АДРЕСА_4) про визнання права власності за набувальною давністю.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складання.

Повний текст рішення складено 23.07.2018.

Суддя Н.Г. Гринь