Справа № 206/4160/18
Провадження № 2-з/206/8/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2018 м. Дніпро
Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Маштака К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву міського голови ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівка", ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх осіб: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, приватного нотаріусаДніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування записів про державну реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки у власність територіальної громади м. Дніпра
26.07.2018 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Дніпровської міської ради про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування записів про державну реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки у власність територіальної громади м. Дніпра. Разом з матеріалами вказаної позовної заяви, також, було подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії щодо комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Дніпро, Самарський район, вул. Чаплинська, 88.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивач намагається захистити своє право володіння земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Дніпро, Самарський район, вул. Чаплинська, 88, яке було порушене оскаржуваними договорами купівлі-продажу, та внесеними на їхній підставі відповідних записів про державну реєстрацію права власності.
Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову, суд приходить до такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також заборонити вчиняти певні дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому, зміст і форма відповідної заяви про забезпечення позову має відповідати вимогам, викладеним у ст. 151 ЦПК України.
Дослідивши зміст поданої заяви, слід дійти висновку, що представником позивача не у повній мірі виконано вимоги щодо змісту поданої заяви, зокрема не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення, яке має забезпечити відшкодування збитків відповідача, що можуть бути спричинені забезпеченням позову, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.
Крім того, заявником у заяві було зазначено, що арешт майна та заборона вчиняти певні дії відносно нього на час вирішення справи мають забезпечити гарантоване збереження такого майна у відповідачів до набрання законної сили судовим рішенням.
Між тим, заявником так і не було зазначено у заяві обґрунтування застосування забезпечення позову, оскільки посилання на гарантоване збереження майна у відповідачів до відповідного моменту, не розкриває суті підстав для забезпечення позову, а саме: ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а саме по собі посилання на наявність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у даній заяві не наведена, в порушення ч. 1 ст. 81 ЦПК України.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам визначеним у ч. 1 ст. 151 ЦПК України.
Так, відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Керуючись викладеним, суд вважає за необхідне повернути заявнику заяву про забезпечення позову, як таку, що не відповідає ст. 151 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 353 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ
Заяву міського голови ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, у відповідності до приписів пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Маштак