АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року

місто Київ

справа № 754/619/18-ц

провадження №22-ц/796/5093/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.,

суддів - Мазурик О.Ф., Музичко С.Г.

за участю секретаря - Осінчук Н.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Фонд соціального страхування України

розглянув у судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Фонду соціального страхування України

на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва в складі судді Зотько Т.А. від 2 травня 2018 року про призначення експертизи у справі про визнання незаконним скорочення з посади та наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплату недоотриманої частини заробітної плати,-

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про визнання незаконним скорочення з посади та наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виплату недоотриманої частини заробітної плати.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідно до наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 01.08.2017 № 224к працювала на посаді головного спеціаліста відділу методології та аналізу тимчасової непрацездатності департаменту експертизи тимчасової непрацездатності, на яку була переведена з Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Наказом відповідача № 999 від 22.12.2017 її було звільнено з посади головного спеціаліста відділу методології та непрацездатності департаменту експертизи тимчасової непрацездатності за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на те, що її звільнення з займаної посади є незаконним, оскільки, персонального письмового попередження про скорочення саме її посади та про майбутнє можливе звільнення (під підпис) вона не отримувала, іншої роботи на тому самому підприємстві відповідачем їй не було запропоновано, а також враховуючи той факт, що при скороченні чисельності та штату працівників відповідачем не надалась позивачу перевага у залишенні на роботі як більш кваліфікованому працівнику, позивачка просила суд визнати незаконним скорочення посади головного спеціаліста відділу методології та аналізу тимчасової непрацездатності департаменту експертизи тимчасово непрацездатності виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України; визнати незаконним наказ виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 22.12.2017 № 999 «про звільнення ОСОБА_1.»; зобов'язати відповідача поновити її на посаді головного спеціаліста відділу методології та аналізу тимчасової непрацездатності департаменту експертизи тимчасово непрацездатності виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України; зобов'язати відповідача провести перерахунок належних їй грошових коштів (щомісячної надбавки за високі досягнення у праці у розмірі до 50 відсотків посадового окладу та щомісячної премії у розмірі до 100 відсотків за посадовим окладом з урахуванням надбавки за високі досягнення у праці та вислугу років), починаючи з 1 серпня 2017 року по 29 грудня 2017 року, на загальну суму 58 233,32 грн.; зобов'язати відповідача обрахувати та виплатити в повному обсязі належну їй заробітну плату з 1 серпня 2017 року по 29 грудня 2017 року; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; зобов'язати відповідача обрахувати та виплатити суми індексації втрачених належних їй грошових коштів, починаючи з 1 серпня 2017 року по 29 грудня 2017 року та за період вимушеного прогулу, відповідно до діючого законодавства.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05.02.2018 року відкрито провадження у справі.

В ході підготовчого розгляду справи судом за клопотанням представника позивача було здійснено заміну неналежного відповідача по справі - Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, на належного - Фонд соціального страхування України.

У підготовчому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про призначення технічної експертизи.

В обґрунтування клопотання про призначення експертизи, представник позивача зазначив, що відповідачем в обґрунтування своїх заперечень проти позову вказано, що при звільненні позивача було дотримано процедуру завчасного персонального попередження про майбутнє звільнення, та на підтвердження цього надано відомості зі списками та підписами працівників Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, які розписались в тому, що їм було доведено зміст постанов правління фонду від 12.09.2017 № 47, від 10.10.2017 № 50, № 51, № 52, а також зміст наказу від 26.10.2017 № 603. При цьому відповідач зазначив, що вказані списки є додатком до наказу від 26.10.2017 за № 603, і що цей додаток містить відмітку, про те, що є персональним попередженням.

Посилаючись на те, що на момент проставлення підписів працівниками Фонду у вказаних відомостях над та під таблицями зі списком осіб були відсутні будь-які тексти, та враховуючи, що з візуального огляду наданих відповідачем відомостей вбачається, що нахил тексту виконано за межами таблиць у верхній та нижній частині аркушу документа, відрізняється від нахилу ліній самих таблиць, а відтак допускається, що вказані тексти були виконані після того, як в них розписалися працівники Фонду, просив суд, з урахуванням уточнень, призначити по справі технічну експертизу документів, а саме відомостей, які названо додатком до наказу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 26.10.2017 № 603, проведення якої доручити експертам КНДІСЄ; на вирішення експертам поставити наступні питання: 1) Чи виконувався текст на документі (на кожному аркуші окремо), який названо додатком до наказу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 26.10.2017 № 603, в один прийом (в одну закладку) або містить додруковані фрагменти? 2) Яким розміром шрифту виконано текст вказаного документа? 3) Чи на одному і тому ж друкуючому пристрої (принтері) виконано таблиці і тексти в них та тексти поза межами таблиці на кожному аркуші вказаного документу? 4) Що виконано раніше, рукописні тексти під пунктами 9.4 та 12.3 таблиць «головний спеціаліст, підпис, дата» чи друковані тексти під ними, які починаються словом «примітка»?

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 2 травня 2018 року клопотання представника позивача задоволено.

Призначено по справі судову технічну експертизу, проведення якої доручено Київському НДІ судових експертиз МЮ України.

На вирішення експертів поставлені вищевказані наступні питання.

Провадження в справі зупинено.

В апеляційній скарзі представник Фонду соціального страхування України просив ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначав, що виконавча дирекція Фонду відповідно до Інструкції з діловодства у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України, її робочих органах та їх відділеннях, затвердженої наказом виконавчої дирекції Фонду від 16.11.2017 № 244-ос розробляє бланки документів правління фонду, виконавчої дирекції Фонду, робочих органів та їх відділень, при цьому документально не встановлено ніяких вимог щодо розміру шрифту, жирності, нахилу тексту або розміщення таблиць в додатках, а тому мотиви постановлення оскаржуваної ухвали є хибними, оскільки для розгляду справи не має жодного значення і документально встановлених вимог, щодо способу друкування бланку - додатку, на якому стоїть підпис позивача.

Вказував на те, що питання, які поставлені на вирішення експертам не можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, які наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5).

Крім того, зазначав, що питання щодо пунктів 9.4 та 12.3 вказаних відомостей щодо попередження не мають жодного значення для справи, оскільки вони стосуються сектору публічних закупівель та відділу забезпечення діяльності колегіальних органів та сектору по роботі зі ЗМІ та зв'язків з громадськістю, до яких позивач не має відношення та в яких відсутні будь-які відомості щодо позивача.

В судовому засіданні представник Фонду соціального страхування України просив задовольнити її апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІ від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 2 червня 2016 року №1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, суд виходив з того, що для з'ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання.

З таким висновком суду повністю погодитися не можна з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України про «Судову експертизу»).

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження.

Крім того, відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об'єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Як на підставу задоволення позову, позивачка зазначала, що її не було повідомлено відповідачем про скорочення посади з можливим у майбутньому звільненням.

Представник позивача стверджував, що на момент проставлення підписів працівниками Фонду у додатку до наказу від 26.10.2017 № 603, який відповідач вважає персональним попередженням, над та під таблицями зі списком осіб були відсутні будь-які тексти, а встановлення таких обставин, мають значення для справи та потребують спеціальних знань.

В апеляційні скарзі представник відповідача посилався на те, що питання, які поставлені на вирішення експертам не можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, які наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5).

Науково-методичні рекомендації з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03 листопада 1998 року за № 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) носять рекомендаційний характер, при цьому ч. 4 ст. 103 ЦПК України передбачено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а згідно ч. 5 зазначеної статті учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Разом з тим, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що в ухвалі суд поставив питання на вирішення експертам, які не мають значення для вирішення справи, оскільки не буде з'ясовано обставини про належне повідомлення позивача про скорочення. Крім того, питання щодо пунктів 9.4 та 12.3 відомостей щодо попередження не мають жодного значення для справи, оскільки вони стосуються сектору публічних закупівель та відділу забезпечення діяльності колегіальних органів та сектору по роботі зі ЗМІ та зв'язків з громадськістю, до яких позивач не має відношення та в яких відсутні будь-які відомості щодо позивача, а також її підписи

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не вірно встановив обставини справи, а тому не вірно визначився з питаннями, що повинні бути поставлені на вирішення експертам, які мають значення для з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 2 травня 2018 року підлягає скасуванню, справу необхідно направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу Фонду соціального страхування України задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 2 травня 2018 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 26 липня 2018 року.

Головуючий С.В. Кулікова

Судді: О.Ф. Мазурик

С.Г. Музичко