Справа № 741/1579/17 Провадження № 22-ц/795/795/2018 Головуючий у I інстанції - Дикий В. М. Доповідач - Вінгаль В. М.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голови судового засідання - судді ВІНГАЛЬ В.М.,

суддів: ГУБАР В.С., КУЗЮРИ Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про скасування наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі,

прізвище судді: Дикий В.М.; час і місце ухвалення рішення: 15 год. 06 хв.; м. Носівка,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт»), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ №254-к від 27.10.2017 року, виданий ДП «Укрспирт», про звільнення керівника Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» ОСОБА_2;

- поновити ОСОБА_2 на посаді керівника Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» з посадовим окладом згідно зі штатним розписом з 27.10.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 29.05.2017 року ОСОБА_2 був поновлений на посаді керівника Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт», про що було відомо і доведено до відома керівництва ДП «Укрспирт». В той час, наказом №163-к від 26.07.2017 року ОСОБА_3 було звільнено з посади керівника Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт». Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року наказ №163-к від 26.07.2017 року, виданий ДП «Укрспирт», про звільнення ОСОБА_3 було визнано незаконним та скасовано. 27 жовтня 2017 року ДП «Укрспирт» видано наказ №254-к про звільнення ОСОБА_2 у зв'язку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу (п.6 ст.40 КЗпП України). В той же день, наказом ДП «Укрспирт» №255-к скасовано наказ №163-к від 26 липня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_3». Позивач вказує на те, що наказ №254-к від 27 жовтня 2017 року про його звільнення не було доведено до його відома у належний спосіб, відповідної розписки немає, та 27 жовтня 2017 року (день звільнення) він перебував на лікарняному, а тому вважає, що ДП «Укрспирт» звільнило його із займаної посади всупереч вимогам та грубим порушенням законодавства України.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 року визнано незаконним і скасовано наказ № 254-к від 27.10.2017 року про звільнення ОСОБА_2 з посади керівника Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» по ст.40 п.6 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді керівника Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» з посадовим окладом згідно зі штатним розписом з 27.10.2017 року.

Стягнуто з ДП «Укрспирт» 704 гр. 80 коп. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ДП «Укрспирт» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також не враховано норми чинного законодавства України та обставини, які є важливими для правильного вирішення справи.

За доводами апеляційної скарги, рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 17.10.2017 року ОСОБА_3 поновлено на роботі на посаді керівника Косарського МПД, яку він раніше виконував, позивачу було запропоновано іншу работу, від якої він відмовився, а іншої роботи відповідно до його фаху та кваліфікації у ДП «Укрспирт» не було, тому 27.10.2017 року на виконання зазначеного вище рішення суду позивача було звільнено на підставі п.6 ст.40 КЗпП України та виплачено йому вихідну допомогу відповідно до ст.44 КЗпП України.

Скаржник вказує на те, що в період з 27.10.2017 року по сьогоднішній день ОСОБА_2 не надав до бухгалтерії підприємства жодного документу, який свідчив про непрацездатність в день звільнення. Після того, як в грудні 2017 року позивач надав до суду копію листка непрацездатності, то наказом ДП «Укрспирт» №54-к від 20.02.2018 року було внесено зміни до розпорядчої частини наказу №254-к від 27.10.2017 року «Про звільнення ОСОБА_2.», зокрема, перенесено дату звільнення з 27.10.2017 року на 31.10.2017 року. Скаржник вважає, що службова записка провідного інженера з кадрів Косарського МПД ОСОБА_5 та скріншот екрана монітора, в розумінні ст.95 ЦПК України, не може бути належним та допустимим доказом.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ДП «Укрспирт», а судове рішення без змін.

Заслухавши голову судового засідання, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч ч.3 ст.40 КЗпП України наказ про звільнення ОСОБА_2 було видано 27.10.2017 року, тобто в період тимчасової непрацездатності позивача, а тому є незаконним та підлягає скасуванню, а позивач поновленню на роботі.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

У справі встановлено, що рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року наказ №163-к від 26.07.2017 року, виданий ДП «Укрспирт», про звільнення керівника Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» ОСОБА_3 визнано незаконним та скасовано; поновлено ОСОБА_3 на зайнятій посаді керівника Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» з посадовим окладом згідно штатним розписом з 26.07.2017 року (а.с.33-36).

Наказом ДП «Укрспирт» №254-к від 27 жовтня 2017 року звільнено ОСОБА_2, керівника Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» 27 жовтня 2017 року, у зв'язку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу (п.6 ст.40 КЗпП України). Підстава: копія рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року у справі №700/550/17 (а.с.7).

З копії листка непрацездатності вбачається, що 27.10.2017 року ОСОБА_2 перебував на лікарняному.

Відповідно до службової записки провідного інженера з кадрів Косарського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_5 від 27.10.2017 року, повідомлено директора ДП «Укрспирт» про те, що у ОСОБА_2 з 27.10.2017 року настала тимчасова непрацездатність, і він знаходиться на лікуванні. Вказана службова записка надійшла директору ДП «Укрспирт» теж 27.10.2017 року.

Відповідно до п.6 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Згідно із ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Як роз'яснено у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обгрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність.

Трудове законодавство не тільки зазначає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, але й встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, однією з яких є передбачена ч.3 ст.40 КЗпП України заборона звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності.

Таким чином, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно було прийнято до уваги доводи позивача про незаконність його звільнення з роботи з порушенням вимог ч.3 ст.40 КЗпП України, оскільки в день звільнення 27.10.2017 року йому було видано листок непрацездатності, у зв'язку з чим обґрунтовано визнано незаконним та скасовано наказ №254-к від 27.10.2017 року та поновлено ОСОБА_2 на посаді Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт».

Доводи скаржника стосовно законності та обґрунтованості дій адміністрації підприємства в частині звільнення позивача спростовуються встановленими вище обставинами справи.

Доводи скаржника про те, що в період з 27.10.2017 року по сьогоднішній день ОСОБА_2 не надав до бухгалтерії підприємства жодного документу, який свідчив про непрацездатність в день звільнення спростовуються службовою запискою провідного інженера з кадрів Косарського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_5 від 27.10.2017 року, яку суд першої інстанції вірно визнав як належний та допустимий доказ.

Не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції посилання скаржника на те, що 20.02.2018 року наказом ДП «Укрспирт» №54-к було внесено зміни до розпорядчої частини наказу №254-к від 27.10.2017 року «Про звільнення ОСОБА_2.», зокрема, перенесено дату звільнення з 27.10.2017 року на 31.10.2017 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» залишити без задоволення.

Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання:Судді:

Повний текст постанови складено 25 липня 2018 року.