АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.

Справа № 755/8204/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6771/2018

23 липня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Гаращенко Д.Р., перевіривши відповідність ст.ст. 355-356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &quri;Про судоустрій і статус суддів&qu с; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &quга;Голос України&quУк; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &qug=;Прикінцеві та перехідні положення&q?ло; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &qung;Про судоустрій і статус суддів&qu с; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &qug=;Перехідні положення&q?ло; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року було затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1, 03 липня 2018 року подала апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали справи та зміст апеляційної скарги суд приходить до висновку,що апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою не може бути відкрите, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в суді першої інстанції не приймала участі у розгляді даної справи в якості сторони або третьої особи.

В апеляційній скарзі на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржуваною ухвалою порушено її інтерес, як дружини відповідача ОСОБА_3, оскільки за твердженням позивача грошові кошти були надані її чоловіку у борг в інтересах сім'ї, а вимоги стосувались і її майна також. Проте суд першої інстанції до участі у справі її в якості сторони не залучив, що позбавило її можливості ознайомитись з позовною заявою та надати суду свої заперечення та докази. Розписка про отримання коштів ОСОБА_3 була написана під тиском та погрозами. Примусове виконання оскаржуваної ухвали здійснюється також за рахунок спільного майна подружжя. (відповідно до тексту апеляційної скарги) (Том 2 а.с.10-14)

Наведені апелянтом обставини не можуть бути визнані апеляційним судом такими, що підтверджують факт вирішення судом у оскаржуваній ОСОБА_1 ухвалі питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, з огляду на наступне.

У даній справі правовідносини з приводу повернення коштів, отриманих відповідачем від позивача за договором позики (розпискою), виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

В тексті боргової розписки від 19 березня 2016 року (Том 1 а.с.5) написаної власноручно ОСОБА_3 мета запозичення коштів відсутня.

Той факт, що державним виконавцем оголошено в розшук майно боржника у зведеному виконавчому провадженні, а саме майно є спільним майном подружжя, не свідчить про вирішення судом першої інстанції під час затвердження мирової угоди, підписаної обома сторонами, вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене та положення ст.352 ЦПК України, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 відсутнє право апеляційного оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення. Тому в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, ОСОБА_1

З огляду на відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження питання щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення судом апеляційної інстанції не вирішувалось.

У прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Керуючись, ст.352 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі. Яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Д.Р.Гаращенко