Справа № 137/1872/17
Провадження № 22-ц/772/1209/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 рокуСправа № 137/1872/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді: Голоти Л.О.,

суддів: Міхасішина І.В., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_3,

відповідач : ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 29.03.2018 року, ухвалене у складі судді Желіховського В.М., дата складання повного рішення суду відсутня, -

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтовано тим, що 20.07.1991 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області свідоцтво серії НОМЕР_1, актовий запис №20. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_6 1992 року народження.

Зазначає, що в останній час між ними постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства.

Виходячи з наведеного, положень частини другої статті 104, частини другої статті 105, статті 109 СК України, ОСОБА_3 просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_4, укладений 20.07.1991 року у виконавчому комітеті Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області свідоцтво серії НОМЕР_1, актовий запис № 20.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 29.03.2018 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 20.07.1991 року у виконавчому комітеті Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 20.

Стягнуто судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони більше року спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, не мають спільних інтересів, крім того позивач має іншу жінку, з якою має намір зареєструвати шлюб, тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін й шлюб необхідно розірвати.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалюючи рішення судом першої інстанції не з'ясовувалась можливість надання сторонам строку для примирення, тим самим, суд не застосував статтю 111 СК України. Судом не враховано, що сторони продовжують проживати в одному будинку та виховують доньку.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що позивач з відповідачкою більше року разом не проживають, не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини не підтримують. Крім того, він має іншу жінку, з якою проживає. Просить строку на примирення не надавати, оскільки наміру зберегти сім'ю у нього немає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом восьмим пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до підпункту дев'ятого пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні позивач заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін. Суду пояснив, що з 2016 року з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, живуть окремо, він має іншу сім'ю та примирення між ними не можливе.

Апелянт у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням її на лікарняному. Враховуючи відсутність підтверджуючих документів поважності неявки відповідачки до суду, тривалість розгляду справи, відсутність клопотання відповідачки про продовження строків розгляду справи, визначених вимогами статті 371 ЦПК України, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

У справі встановлено, що 20.07.1991 року між сторонами був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області свідоцтво серії НОМЕР_1, актовий запис №20. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_6 1992 року народження.

Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пунктах 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки сторони більше року спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, не мають спільних інтересів, крім того, позивач має іншу жінку, з якою має намір зареєструвати шлюб, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Аргументи апеляційної скарги про те, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції не з'ясував можливість надання сторонам строку для примирення, тим самим не застосував статтю 111 СК України, колегія суддів не вважає такими, що дають правові підстави для скасування рішення суду, адже відповідно до частини четвертої статті 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права одного з подружжя на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема те, що сторони продовжують проживати в одному будинку, не мають правового значення для справи, оскільки відповідачем вказується на те, що він проживає з іншою жінкою, з якою має намір створити сім'ю.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Керуючись підпунктом вісім, дев'ять пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 29.03.2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис І. В. Міхасішин

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови виготовлено 26.07.2018 року.