Справа № 1705/3138/2012
Номер провадження 4-с/559/12/2018
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2018 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючої - судді Ходак С.К.

секретаря судового засідання Федчук А.А.

представника відділу ДВС ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубно скаргу ОСОБА_2 на дії та постанови старшого державного виконавця Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 від 16.04.2018 у ВП №35584730,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою на постанови старшого державного виконавця Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 від 16.04.2018 у ВП №35584730 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Свої вимоги мотивує тим, що 29 травня 2018 року у Млинівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, йому роз'яснили, що на підставі виконавчого листа № 1705/3138/2012 від 27.11.2012 про стягнення аліментів, у нього існує заборгованість по аліментам понад 6 місяців в сумі 44918,39 грн.

Під час візиту до Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області усі його пояснення та зауваження не були взяті до уваги, тому він вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Не погоджуюсь із винесеними постановами, вважає їх незаконними з огляду на наступне:

З 2012 року з нього стягуються аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Не зважаючи на наявність захворювання, на підставі якого у 2010 році була встановлена III група інвалідності, влаштовувався на тимчасові роботи в Україні та закордоном. Відповідно сплачував аліменти до наявних можливостей.

Починаючи з 2015 року стан здоров'я погіршився, що унеможливило працевлаштування. Зокрема з 10.07.2015 по 09.06.2016 протягом 335 днів перебував на лікуванні в Рівненському обласному протитуберкульозному диспансері. В результаті цього, був змушений витрачати великі кошти на медичні препарати.

У травні 2016 році була встановлена ІІ група інвалідності. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ № 0952077 від 14.05.2018 є особою з інвалідністю другої групи з ураженням внутрішніх органів. Позбавлений можливості вільно пересуватися, є непрацездатною особою. Єдиним доходом є державна соціальна допомога як особі з інвалідністю другої групи у розмірі 1452 грн. на місяць.

Ніколи не ухилявся від виконання свого обов'язку по сплаті аліментів. Маючи можливість працювати, хоча б частково сплачував аліменти. Однак з погіршенням стану здоров'я, єдиним джерелом доходів залишилася пенсія по інвалідності. Заборгованість виникла у зв'язку з тяжкою хворобою.

Постанови, не містять жодного вмотивованого обґрунтування про необхідність застосування до боржника тимчасових обмежень. Сам факт наявності заборгованості зі сплати аліментів без дослідження природи виникнення такої заборгованості, не може бути самостійною підставою для застосування заходів забезпечення виконання зобов'язань.

Оскільки Законом України від 07.12.2017 введені обмеження прав фізичної особи, підставою для застосування котрих є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, ці обмеження можуть застосовуватись, якщо вказана заборгованість виникла тільки після 06.02.2018.

Вважає, що державний виконавець при винесені постанов не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосував закон, яким встановлена відповідальність до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом, що є незаконним.

Просить поновити строк на оскарження постанов державного виконавця, оскільки в силу своєї хвороби, не зміг вчасно прибути до ДВС.

В судовому засіданні скаржник заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з наведених в ній підстав, просить скаргу задоволити, пояснив, що закордонного паспорту, посвідчення водія, дозволу на носіння, зберігання та використання зброї немає.

Старший державний виконавець Млинівського районного ВДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу не визнав. Зазначивши, що здійснення всіх виконавчих дій, направлених на примусове стягнення заборгованості проводилося і проводиться у відповідності до вимог чинного законодавства. Дані постанови про обмеження нічим не порушують права ОСОБА_2, тому просить в задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Оцінивши надані докази ОСОБА_2 та його пояснення викладені у скарзі, суд вважає за можливим поновити йому строк на оскарження постанов державного виконавця.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі виконавчого листа Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27.11.2012 №1705/3138/2012 у ВП35584730 старшим державним виконавцем Млинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 16.04.2018 було винесено постанови про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Дані постанови винесені з підстав наявності у ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та ухилення останнього від виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду (а.с.4-7).

Скаржник у своїй скарзі також не заперечив обставину щодо існування в нього заборгованості зі сплати аліментів.

Порядок стягнення аліментів визначено положеннями статті 71Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема пп.2 п. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Вищевказані постанови державним виконавцем було винесено в звязку з тим, що сукупний розмір його заборгованості зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Відтак, суд вважає безпідставною вимогу скаржника щодо визнання неправомірними дій державного щодо винесення постанов від 16.04.2018 відносно ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП № 35584730, адже така дія була вчинена у передбаченому законом порядку. Жодних доказів того, що при винесенні оскаржуваних постанов державний виконавець вийшов за межі чинного законодавства, суду не надано.

У відповідності до ч.ч.1, 5, 6ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд беззаперечно встановив, що поясненнями сторін та матеріалами справи доведений факт обізнаності боржника про існування обовязку виконання судового рішення та сплати стягнутих аліментів.

Систематична несплата аліментів свідчить лише про ухилення від виконання покладених обовязків щодо виховання дитини, забезпечення їй належного рівня розвитку та проживання, хоча б за мінімальними стандартами.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_2 закордонного паспорту, посвідчення водія, дозволу на носіння, зберігання та використання зброї немає. Отже, обмеження встановленні постановами державного виконавця, не позбавляє ОСОБА_2 основного законного джерела засобів для існування.

Таким чином, заявником не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували протиправність дій державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення суду та незаконність оскаржуваних постанов.

На підставі наведеного, ст. ст. 11, 17, 18, 26, 52, 60, 62, 82 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження дій старшого державного виконавця Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 та постанов від 16.04.2018 року у провадженні №35584730.

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії та постанови старшого державного виконавця Млинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 від 16.04.2018 у ВП №35584730 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15-ти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд.

Повний текст ухвали виготовлено 27.07.2018.

Суддя :