АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4948/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Київ

Справа № 755/4320/18

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва про витребування доказів, постановлену 10 травня 2018 року у складі судді Астахової О.О.

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про нарахування та виплату заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати ліквідатора ПАТ «Укргазпромбанк» нарахувати та виплатити йому заробітну плату у розмірі 1 062 600 грн. за період з 1 травня 2014 року по 1 квітня 2015 року. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він з 24 квітня 2014 року працював у ПАТ «Укргазпромбанк» на посаді Голови наглядової ради на підставі трудового договору, його посадовий оклад становив 120000 грн. 7 квітня 2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 70 ПАТ «Укргазпромбанк» визнано неплатоспроможним, а з 8 квітня 2015 року розпочато процедуру виведення банку із ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. 20 серпня 2015 року він був звільнений на підставі ст..40 п.1 КЗпП України, однак при звільненні банк не виплатив йому заборгованість по заробітній платі у розмірі 1320000 грн., яка виникла з травня 2014 року по квітень 2015 року. Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 7 листопада 2017 року, яке постановою Апеляційного суду м.Києва від 24 січня 2018 року залишено без змін, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Укргазпромбанк» про стягнення заробітної плати відмовлено. Своє рішення суди мотивували тим, що заробітна плата позивачу не була нарахована, а тому не може бути стягнута. Зазначені обставини змусили його звернутися до суду з вимогою про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Укргазпромбанк» нарахувати заробітну плату у розмірі 1320000 грн. та виплатити суму в розмірі 1062600 грн., без урахування податків та зборів до державного бюджету, відповідно до умов трудового договору.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 10 травня 2018 року частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Витребувано з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відомості нарахованої та виплаченої заробітної плати ОСОБА_2 за період з 1 травня 2014 року по 1 квітня 2015 року.

Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надати Дніпровському районному суду м. Києва належним чином завірені копії вказаних матеріалів, з моменту отримання копії ухвали суду.

Не погоджуючись з такою ухвалою, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції про забезпечення доказів скасувати, та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що трудові відносини виникають безпосередньо між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, позивач з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у трудових відносинах не перебував.За відсутності трудових відносин між ОСОБА_2 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у останнього відсутні будь-які правові підстави для надання відомостей щодо нарахованої та виплаченої заробітної плати, у Фонду відсутня будь-яка інформація щодо заборгованості по заробітній платі перед позивачем і обов'язок щодо її відшкодування.

Крім цього, зазначив, що суд першої інстанції прийняв клопотання позивача з пропуском встановленого законом строку. Сторона позивача не обґрунтувала неможливості подання клопотання у встановлений строк. Клопотання не було викладено в письмовій формі, а заявлено усно, а також позивачем не надано суду доказів вжиття заходів щодо отримання відповідних відомостей.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат ОСОБА_3, як представник позивача ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.Зокрема, зазначав про те, що клопотання подане на відповідній стадії,є обґрунтованим, у позивача та його представника виникли складнощі в самостійному отриманні ціього доказу, а відомості, що містяться у вказаних документах, мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судове засідання ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, причини своєї неявки не повідомили, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу в їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Представник третьої особи - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме витребування відомостей нарахованої та виплаченої заробітної плати ОСОБА_2 за період з 1 травня 2014 року по 1 квітня 2015 року, суд першої інстанції вважав клопотання обґрунтованим, оскільки таке заявлене на відповідній стадії, у позивача та його представника виникли складнощі в самостійному отриманні даного доказу, а відомості, які містяться у вказаних документах мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 7 листопада 2017 року, яке постановою Апеляційного суду м.Києва від 24 січня 2018 року залишено без змін, встановлено, що позивач ОСОБА_2 у відповідності до письмового трудового договору від 24 квітня 2014 року, укладеного між ним та ПАТ «Укргазпромбанк», з 24 квітня 2014 року виконував трудові обов'язки голови Наглядової ради ПАТ «Укргазпромбанк». З травня 2014 року по березень 2015 року основна заробітна плата ОСОБА_2 не нараховувалась та не виплачувалась.

Постановою НБУ № 217 від 7 квітня 2015 року ПАТ «Укргазпромбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв'язку з чим, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 70 від 7 квітня 2015 року, починаючи з 8 квітня 2015 рокурозпочато процедуру виведення ПАТ «Укргазпромбанк» із ринку банківських послуг шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а відтак наділена правом видачі та підписання наказів про звільнення, вчинення від імені банку, як юридичної особи дій представництва його (банку) інтересів.

Відповідачем у цій справі є ПАТ «Укргазпромбанк», інтереси якої представляє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк».

Суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, не звернув уваги на те, що вимоги пред'явлені до ПАТ «Укргазпромбанк», не врахував обставини, які встановлені судовими рішеннями, та дійшов передчасного висновку про зобов'язання саме Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надати відомості про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_2 за період до запровадження в банку тимчасової адміністрації.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною 2 ст.84 ЦПК України передбачено, що у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4)вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з ч.ч.2,4 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В матеріалах справи відсутнє письмове клопотання про витребування доказів.

За таких обставин, постановлена судом першої інстанції ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 10 травня 2018 року про витребування доказів - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 24 липня 2018 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус