Справа № 473/1628/18
РІШЕННЯ

іменем України

"01" серпня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в якому вказував, що 27 липня 2014 року у виконавчому комітеті Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №16.

Від шлюбу мають спільних малолітніх синів: Нікіту ІНФОРМАЦІЯ_1 та Владислава ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. Спори про місце проживання дітей та поділ сумісно нажитого майна подружжя відсутні. В звязку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти надання строку на примирення заперечував, наполягаючи на розірванні шлюбу. Додатково в заяві зазначав, що спори щодо місця проживання дітей та поділу спільного майна подружжя відсутні.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала повністю. Додатково в заяві пояснила, що на примирення не згодна, спори про місце мешкання дітей та поділ спільного майна відсутні.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Зокрема судом встановлено, що 27 липня 2014 року у виконавчому комітеті Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 16.

Від шлюбу мають спільних малолітніх синів: Нікіту ІНФОРМАЦІЯ_1 та Владислава ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені.

Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю та наполягали на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -- задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 27 липня 2014 року у виконавчому комітеті Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 16 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище «Паламарчук».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв