АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

іменем України

23 липня 2018 року

м. Харків

справа № 638/15341/16-ц

провадження № 22-ц/790/1546/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

учасники справи:

позивач та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_2

відповідач та позивач за зустрічним позовом - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жамойда Галина Миколаївна

третя особа ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», який є правонаступником Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жамойди Галини Миколаївни, третя особа ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення суми, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року ухвалене суддею Штих Т.В.,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, з урахуванням його уточнення просив припинити договір іпотеки та припинити зобов'язання застави нерухомого майна за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту у сумі 15000 дол. США під заставу квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_5, яка в той же день з банком уклала договір іпотеки на ту ж квартиру, у зв'язку з посвідченням даного договору іпотеки, ПН ХМНО Жамойда Г.М. була накладена заборона відчуження на квартиру АДРЕСА_1.

Позичальником за договором про надання споживчого кредиту укладеного 27 червня 2008 року ОСОБА_5 не є, ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла та після її смерті позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину позивачем не отримано.

Обґрунтовуючи позов, позивач вважає, що у разі смерті особи (заставодавця, іпотекодавця) припиняється і зобов'язання застави та іпотеки за кредитним договором.

У жовтні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 в якій просив накласти стягнення на нерухоме майно з метою погашення заборгованості що виникла за кредитним договором встановивши спосіб реалізації майна шляхом прилюдних торгів.

Зустрічний позов мотивований тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту, в забезпечення виконання кредитних зобов'язань в іпотеку банку прийнята квартира, ринкова вартість предмету якої у договорі вказана у розмірі 402 525,00 грн.

У зв'язку з невиконанням позичальником ОСОБА_4 кредитних зобов'язань, банк звертався з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, який рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.08.2016 було задоволено, рішення набрало законної сили 31.08.2016 року, виконавчі листи передані на виконання до Державної виконавчої служби України.

За клопотанням ПАТ «УкрСиббанк» про об'єднання в одне провадження вказаних позовів ухвалою суду від 14.02.2017 року позови об'єднанні в одне провадження

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано припиненим зобов'язання застави квартири АДРЕСА_1 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Припинено іпотеку та обтяження на об'єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1, власником якої є, згідно з Договором іпотеки від 27.06.2008 року ОСОБА_5, посвідченого Жамойда Г.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за номером 1997.

Зобов'язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу виключити з реєстру іпотеки та реєстру обтяжень запис про іпотеку та заборону на нерухоме майно, яке було передано у іпотеку за Договором іпотеки, посвідченого 27.06.2008 року Жамойда Г.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за номером 1997, згідно якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПАТ «УкрСиббанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги задовольнити, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим та ухваленим з істотним порушенням норм матеріального права.

Висновки суду першої інстанції щодо припинення зобов'язань у зв'язку зі смертю боржника і відсутність відповідальності у спадкоємців перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання при встановленні ключових обставин є неточними, хибними, що призвело до ухвалення неправильного рішення у справі.

Ухвалюючи рішення, суд не врахував норму, що іпотека як особливий вид застави передбачає її дійсність навіть у разі переходу права власності на іпотечне майно на користь третьої особи, яка не є боржником. Вказує, що відсутність свідоцтва про право власності на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В оскаржуваному рішенні суд надав неправильну оцінку обставинам справи та правовідносинам, що склалися між сторонами ухваливши незаконне та необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню.

Судова колегія заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач ОСОБА_2 не є боржником за договором про надання споживчого кредиту, то зобов"язання за договором іпотеки є припиненим з дня смерті іпотекадавця ОСОБА_5 Зустрічні позовні вимоги, суд вважав передчасними, оскільки ОСОБА_2 на момент розгляду справи не прийняв спадщину.

З висновком суду першої інстанції судова колегія не погоджується виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 27 червня 2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого надано кредитні кошти у сумі 15000 дол. США.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27 червня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено Договір іпотеки (нерухомого майна), посвідченого ПН ХМНО Жамойда Г.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1996, згідно якого в іпотеку було передано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 57кв.м, що належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Дзержинською районною радою м. Харкова 06.07.2004 року.

Відповідно свідоцтва про народження виданого 19 грудня 1980 року відділом ЗАЦС Московського району м. Харкова, актовий запис № 527, ОСОБА_5 є матір'ю позивача ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 17 квітня 2014 року ВДРАЦС по місту Харкову РС ХМУЮ, актовий запис № 5667 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є її син, ОСОБА_7, який звернувся до нотконтори з заявою про прийняття спадщини.

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, заставою.

Нормами ст. ст. 610- 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не виконав свої зобов"язання. Станом на 05.10.2016 року заборгованість за кредитним договором № 0 від 27.06.2008 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 11505,91 доларів США та по пені у розмірі 5309,71 грн, а саме: 8750,25 доларів США - заборгованість за кредитом, 2755,66 доларів США - заборгованість за процентами, 2328,32 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, нарахована за строк з 09.08.2016 року по 05.10.2016 року, 2984,39 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів, нарахована за строк з 09.08.2016 року по 05.10.2016 року.

Згідно зі ст. 589 ЦК у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Як визначено в ст. 575 ЦК України, окремим видом застави є іпотека, що є заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачений такий спосіб реалізації предмета іпотеки як продаж іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві.

В силу вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України та умов договору (п. 4.1) визначений розмір пені за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Застава згідно ЗУ «Про заставу» - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст. 593 ЦК України та ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов'язань, установлених законом.

У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» підставами припинення іпотеки є припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її ; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Отже, судовим розглядом не встановлено жодну з цих підстав, а тому рішення суду в частині задоволення позову та визнання іпотеки припиненою не грунтується на законі.

Згідно зі статтею 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Таким чином, забезпечення заставою та іпотекою є особистим зобов'язанням, яке нерозривно пов'язане з особою заставодавця, іпотекодавця та боржника, за забезпечення виконання особистих зобов'язань якого укладається застава (іпотеки).

За змістом ст. 593, 608 ЦК України припинення зобов'зання застави означає такий стан сторін правовідношення, за якого в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий обов'язок перестають існувати. Тому втрачає чинність зобов'язання застави.

У п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ст. 23 Закону України «Про іпотеку»).

Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання.

Статтею 23 ЗУ «Про іпотеку» встановлено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню в межах вартості іпотечної квартири.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи суд першої інстанції не виконав всі вимоги цивільного судочинства, не з'ясував усіх обставин, що мають значення для справи, постановив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин ухвалене судове рішення не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення із ухваленням нового.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн (судовий збір при зверненні з позовом) +2067 (судовий збір 1378*150% при зверненні з апеляційною скаргою) всього 3445 (три тисячі чотририста сорок п'ять) грн.

Керуючись ст.ст.141, 367, 368, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

ААпеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року - скасувати і ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», який є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жамойди Галини Миколаївни, третя особа ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним - відмовити.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення суми - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки в межах вартості квартири АДРЕСА_1, з метою погашення заборгованості, що виникла за кредитом №0 від 27 червня 2008 рокуі скаладається з заборгованості в сумі 11505,91 доларів США, а саме 8750,25 доларів США заборгованість по кредиту, 2755,66 доларів США заборгованість по процентам і пені в сумі 5309 грн 71 коп, встановивши спосіб реалізації нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог ЗУ "Про іпотеку" за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) 3445 (три тисячі чотририста сорок п'ять) грн. сплаченого судового збору на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» ( рахунок№ 0113, МФО 351005, код ЄДР 09807750).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 26 липня 2018 року