АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/484/18 Справа № 172/1076/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Порох К. Г. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про усунення перешкод в праві користування житловим приміщенням, виділ частки житлового будинку, господарчих та побутових будівель і споруд в натурі та поділ земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу частини житлового будинку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку є власницею 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових будівель і споруд за адресою селище АДРЕСА_1. Інша частка майна належить ОСОБА_4.

Згідно технічного паспорта, виданого Васильківським бюро технічної інвентаризації від 26 червня 2012 року житловий будинок позначеному на плані літерою «А1» має загальну площу 96 кв.м. та складається з двох квартир загальною площею 34,7 кв. м. та -61,3 кв.м.

Квартира площею 34,7 кв.м. складається з прихожої (загальною площею 11,4 кв.м.), кімнати (загальною площею 11,3 кв.м.), складової (загальною площею 3,2 кв.м) та сін загальною площею 8,8 кв.м).

Квартира площею 61,3 кв.м. складається з двох коридорів (загальною площею 5,4 та 63 кв.м.), ванної (загальною площею 3,4 кв.м.), двох кімнат (загальною площею 16,6 та 8,1 кв.м.), двох кухонь (загальною площею 8,2 та 13,3 кв.м.).

Господарчі та побутові будівлі і споруди згідно технічного паспорта складаються з: гаражу позначеному на плані літерою «Г1»; сараю позначеному на плані літерою «Д1»; літньої кухні позначеної на плані літерою «Ж1»; сараю позначеному на плані літерою « 31»; альтанки позначеної на плані літерою «М1»; вбиральні позначеної на плані літерою «К1»; погрібу позначеному на плані літерою «М»; ями вигрібної позначеної на плані «№2», колодязю позначеному на плані «№3»; ними не поділено в натурі, тому вона не може користуватися належною їй часткою майна.

Земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарчих та побутових будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства між сторонами також не поділені в натурі.

Через конфлікти з ОСОБА_3, який зі згоди ОСОБА_4, проживає в іншій частині домоволодіння, вона не може користуватися своїм майном, в зв"язку з чим звернулася до суду.

На підставі вищезазначеного просила суд з урахуванням уточнень позовних вимог:

- зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні належною їй на праві власності часткою житлового будинку та надвірних будівель і споруд за адресою селище АДРЕСА_1;

- зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні частиною земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та надвірних будівель і споруд згідно схеми поділу, що додається до акту обстеження, зобов'язати відповідача користуватися виключно земельною ділянкою 0,0284га, та не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 0,0226 га за адресою селище АДРЕСА_1;

- виділити їй в натурі 1/2 частину домоволодіння, а саме, в житловому будинку літери «А-1 Ж» приміщення 1-1- площею 11,4 м2, приміщення 1-2 площею 11,3 м2, приміщення 1-6, площею 8,2 м2. Всього 30,9 м2 вартістю 46 011 грн., сіни, літерою «а 2» вартістю 14 886 грн., сарай літерою «Д1», вартістю 12 046 грн., сіни літерою «З1» вартістю 881 грн., погріб літерою «п1», вартістю 2202грн., л.кухню - літерою «Ж1» вартістю 7 107 грн., вбиральню, літера «К1» вартістю 1 614грн., колодязь, літера №3, вартістю 4 049 грн.,загальною вартістю 88 796 грн. (частина співвласника менша на 10748грн.(на схемі виділена зеленим кольором).

- виділити ОСОБА_4 в натурі 1/2 частину домоволодіння, а саме, в житловому будинку літера «А-1Ж»: приміщення 1-4 площею 16,6 м2, приміщення 1-5,площею 8,1м2, приміщення 1-7 площею 6,3 м2, всього виділити - 31м2, вартістю 58 264 грн., сіни літера «а-1» вартістю 36 154 грн., гараж, літера «Г1», вартістю 11 948 грн., яму вигрібну, літера №2, вартістю 3 926 грн.; загальною вартістю 110 292 грн. (частина співвласника більша на 10 748грн.

- встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1:

- ОСОБА_2 користуватись земельною ділянкою площею 1 341 м2 згідно плану на додатку №1 та додатку №1А до висновку №11 судової будівельно-технічної експертизи від 28 червня 2016 року: під житловим будинком літера «А1», сінями літера «А2», літера «Д1», л.кухня, літера «Ж1», сараєм, літера «З1», вбиральнею, літера «К1», колодязем, літера «№3» -102,55 м2, під ділянкою вільною від забудови 1 238,45м2, вхід на земельну ділянку №1 здійснювати зі сторони вулиці Набережна;

- ОСОБА_4 користуватись земельною ділянкою площею 1 341 м2 згідно плану на додатку №1 та додатку №1А до висновку №11 судової будівельно-технічної експертизи від 28 червня 2016 року: під житловим будинком літера «А-1», сінями літера «а1», гаражем, літера «Г1», ямою вигрібною, літ.№ 2 - 91,8 м2, під ділянкою вільною від забудови 1 240,2м2, вхід на земельну ділянку №2 здійснювати через хвіртку та ворота, літ.№4 зі сторони вулиці Набережна.

Земельну ділянку площею 0,0098га по АДРЕСА_1 Васильківського району Дніпропетровської області залишити в загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_4 нанесені збитки в сумі 50 530 грн. від незаконно знесення господарчих та побутових будівель і споруд (сарай, літня кухня, погріб), які належали ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/2 ч. Стягнути з відповідачів судові витрати (судовий збір, вартість експертизи) у справі.

Не погоджуючись з позовом, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, як такий що не відповідає дійсності та вимогам закону.

Вказують, що майно, власником якого себе вважає ОСОБА_2, не є її власністю, оскільки зазначений договір був укладений без правових на те підстав, так як особи, які заповіли дане майно, не були його власниками, що підтвержується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого Васильківською держнотконторою від 26 червня 1996 року за реєстром №1282.

Вважають, що майже все нерухоме майно було збудовано їх дідом та батьком -ОСОБА_5, так як останній в 1960 році придбав 1/2 частину даного домоволодіння, яке на той час складалось з житлового будинку, загальною площею 81,0 кв.м, сіней та сараю площею 34,0 кв.м, дощатою убиральнею та земельної ділянки за вказаною адресою.

Після вселення в домоволодіння ОСОБА_5 своїми руками та за власні кошти побудував все інше майно, а саме: гараж «Г1», сараї «Д1, 31», літня кухня «Ж1», альтанка «МІ», вбиральня «К1», погріб «МІ», яма вигрібна «№2», колодязь «№3», огорожу «№4-5,7» та свердловину «№6». В 2001 році ОСОБА_5 помер і власником вказаного вище майна в порядку спадкування стала його дружина - ОСОБА_6, яку у зв'язку з пристарілим віком та за станом здоров'я забрала для догляду, до себе додому в м.Дніпропетровськ, ОСОБА_4

Вважають, що за час відсутності ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка була власницею 1/2 частини майна вказаного помешкання: житлового будинку, загальною площею 81 кв.м, сіней та сараю площею 34 кв.м, дощатої убиральні, запросила працівників Синельниковського МБТІ, які обновивши технічну документацію внесли до інвентаризаційної справи всі споруди за даною адресою не пояснюючи їм, що більшість споруд була збудована ОСОБА_5, а тому записали ОСОБА_7 як власницю 1/2 частини даного помешкання.

Вищезазначені обставини призвели до безпідставного внесення Синельниківським МБТІ в Реєстр прав власності на нерухоме майно від 23 квітня 2004 року за реєстраційним №5600525 запису про те, що ОСОБА_7 належить 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою господарчих та побутових будівель і споруд, а саме, гараж «Г1», сараї «Д1, 31», літня кухня «Ж1», альтанка «МІ», вбиральня «К1», погріб «МІ», яма вигрібна «№2», колодязь «№3», огорожі «№4-5,7» та свердловини «№6», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Вподальшому уточнили, що відповідно до «Акту обстеження присадибної земельної ділянки в АДРЕСА_1, з приводу поділу території земельної ділянки» від 19 грудня 2014 року, складеного комісією Васильківської селищної ради, встановлено загальну орієнтовну площу земельної ділянки даного помешкання розміром 0,1173 га. (а.с.11-12 т. 2).

Згідно зазначеного вище свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 2001 року, розмір земельної ділянки даного помешкання - 0,15 га;

Відповідно до «Схематичного плану» від 13 червня 1991 року зазначено розмір земельної ділянки 38.0 (тобто 0.38 га), а також вказано - земельна площа присадибної ділянки становить - 4 414 кв.м. з яких під будівлями - 248 під двором 612, під огородом 3 554 кв.м. (а.с. 141 т.1).

Тобто, з самого початку земельна ділянка під даним спірним помешканням була набагато більшою. ОСОБА_2 незаконно без правових на те підстав, без їхньої згоди, як сусідніх землекористувачів, та попередження виготовила документи, про право власності на земельну ділянку, що розташована поряд з вказаним спірним домоволодінням по АДРЕСА_2

Вказують, що з пояснень представника Синельниківського МБТІ та «Технічного паспорта» на даний спірний житловий будинок, наглядно вбачається, що розміри часток права власності сторін по справі невідповідають 1/2 частки кожного. ОСОБА_2 володіє в будинку прихожою №1, розміром 11.4 кв.м, кімната №2 - 11.3 кв.м, кладовою №3 - 3.2 кв.м, сіни №4 - 8.8 кв.м, а загалом - 34.7 кв.м., тоді як ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є власниками та користувачами: коридору №1- 5.4 кв.м, ванної №2 - 3.4 кв.м, кухнею №3 - 13.3 кв.м, кімнатою №4 - 16.6 кв.м, кімнатою №5 - 8.1 кв.м, кухнею №6 - 8.2 кв.м. коридором №7, а загалом - 61,3 кв.м. Тому, фактична власність у житловому будинку не відповідає 1/2 частки кожного співвласника, і тому розділяти кожному співвласнику по 1/2 частини земельної ділянки, є неправомірним. Загалом вони володіють 64 % житлового будинку, а отже і земельна ділянка повинна бути такого ж розміру.

У зв'язку з наведеним, вважають вимоги ОСОБА_2 до них безпідставними та незаконними і просять:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 20 травня 2004 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, зареєстрованого державним нотаріусом Васильківської держнотконтори в реєстрі за №1632,

- визнати недійсним запис Синельниківського МБТІ про внесення в Реєстр прав власності на нерухоме майно від 23 квітня 2004 року за реєстраційним №5600525 про право власності ОСОБА_7 на 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою. АДРЕСА_1

- визнати за ОСОБА_4 право власності на господарчі споруди, що розташовані за адресою. АДРЕСА_1

- вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов"язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні належного їй на праві приватної власності часткою житлового будинку та надвірних будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1.

Виділено в натурі ОСОБА_2 1/2 частину домоволодіння, а саме, в житловому будинку літери «А-1Ж» приміщення 1-1- площею 11,4 м2, приміщення 1-2 площею 11,3 м2, всього 22.м2 вартістю 33 800,95грн., сіни, літерою «а2» вартістю 14 886 грн., сарай літерою «Д1», вартістю 46 011грн., сіни літерою «З1» вартістю 881 грн. погріб літерою «п1», вартістю 2 202 грн., л.кухню , літерою «ж1» вартістю 7 197грн., вбиральню, літера «К1» вартістю 1 614 грн., колодязь, літера №3, вартістю 4 049 грн.

Виділено ОСОБА_4 в натурі 1/2 частину домоволодіння, а саме в житловому будинку літера «А-1Ж»: приміщення 1-4 площею 16,6 м2. приміщення 1-5,площею 8,1 м2, приміщення 1-6 площею - 8,2 м2, приміщення 1-7 площею 6,3 м2, всього виділити - 39,2 м2 - 70 474 грн, сіни літера «а-1» вартістю 36 154 грн., гараж, літера «Г1», вартістю 11 948 грн., яму вигрібну, літера №2, вартістю 3 926 грн.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою вулиця АДРЕСА_1

ОСОБА_2 користуватись земельною ділянкою площею 1 341 м2 згідно плану на додатку №1 та додатку № 1А до висновку №11 судової будівельно-технічної експертизи від 28 червня 2016 року, а саме: під житловим будинком літера «А1», сінями літера «А2», літера «Д1», л.кухня, літера «Ж1», сараєм, літера «З1», вбиральнею, літера «К1», колодязем, літера «№3» -102,55 м2, під ділянкою вільною від забудови 1 238,45 м2, вхід на земельну ділянку №1 здійснювати зі сторони вулиці Набережна.

ОСОБА_4 користуватись земельною ділянкою площею 1 341 м2 згідно плану на додатку №1 та додатку №1А до висновку №11 судової будівельно-технічної експертизи від 28 червня 2016 року, а саме: під житловим будинком літера «А-1», сінями літера «а1», гаражем, літера «Г1», ямою вигрібною, літ.№ 2- 91,8 м2, під ділянкою вільною від забудови 1 240,2 м2, вхід на земельну ділянку №2 здійснювати через хвіртку та ворота, літ.№4 зі сторони вулиці Набережна.

Земельну ділянку площею 0,0098 га по АДРЕСА_1 Васильківського району Дніпропетровської області залишити в загальному користуванні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відмовлено ОСОБА_4, ОСОБА_3 у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори 19 травня 2004 року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявлені вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в частині усунення перешкод у користуванні частиною земельної ділянки та виділу в натурі частки житлового будинку, побутових будівель і споруд, оскільки узгоджуються з письмовими матеріалами справи та встановленими обставинами. Разом з цим, суд першої інстанції не знайшов правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 в частині виділення в натурі кімнати 1-6 площею 8,2 м2, оскільки дане приміщення не входило до 1/2 частки житлового будинку, придбаної у ОСОБА_7 Відмовляючи у задоволенні вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою, суд виходив з того, що земельна ділянка на якій розташоване спірне домоволодіння у приватну власність сторонам не передавалась. З підстав недоведеності факту та розміру заподіяння відповідачам ОСОБА_4 збитків, відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 та ОСОБА_3, судом прийнято до уваги положення ст. 657 ЦК України щодо письмової форми спірного договору купівлі-продажу, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації та з урахуванням вищенаведеного зроблено висновок про безпідставність даних вимог.

Додатковим рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рівних частинах судові витрати зі сплаті судового збору в розмірі 1 218 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 в рівних частинах на користь держави судовий збір в розмірі 765,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 627,49грн.

Вимога ОСОБА_2 про стягнення витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи у справі, залишено без розгляду.

Додатковим рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року доповнено рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року у вказаній справі, та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 4 301 грн., тобто по 2 150,50 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі, поданій у червні 2017 року, ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог змінити та ухвалити нове рішення про задоволення її позову та скасувати абзаци 3,4 додаткового рішення суду від 14 липня 2017 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вона неодноразово в суді першої інстанції вказувала, що її частка повинна становити 18 квадратних метрів, що підтверджено відповідним висновком експерта. Однак, судом безпідставно відмовлено у виділенні позивачці в натурі кімнати 1-6 площею 8,2 квадратних метри, оскільки нібито це приміщення не входить в 1/2 частину будинку, придбаною у ОСОБА_7 Тоді як, згідно договору купівлі-продажу від 19 травня 2004 року загальний розмір житлової площі будинку 36 м2, проте судом було залишено позивачці лише одну жилу кімнату площею 11,3 м2, що навіть менше 1/3 частки загальної житлової площі. Хоча ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні було визнано, що вони займають більшу частину будинку без її дозволу, це підтверджено висновком експертизи (що порушує її права), але суд порахував, що частина будинку площею 22 квадратних метри вартістю 33 800,95 грн. дорівнює 39,2 квадратним метрам вартістю 70474 грн. і це справедливо і законно. В частині розподілу земельної ділянки вона згодна з рішенням суду. В судовому засіданні ОСОБА_3 було визнано, що дійсно без її на те згоди, було знесено вказані в позові господарчі будівлі, але в рішенні суду зазначено про недоведеність факту та розміру заподіяних збитків, тоді як в одній частині рішення судова будівельно-технічна експертиза є належним та допустимим доказом, а в іншій навпаки, оскільки відповідний розмір та факт заподіяння їй збитків встановлений судовим експертом.

Витрати на проведення судової експертизи підтверджуються товарним чеком № 27 від 02 квітня 2016 року на суму 4 301 грн., які підлягають стягненню з відповідачів.

Додатковим рішенням було стягнуто з позивача 627,49 грн. відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», але позов був пред'явлений у 2014 ропі. Таким чином, другий та третій абзац додаткового рішення Васильківського районного суду від 14 липня 2017 року підлягає скасуванню.

Таким чином, оскаржуване судове рішення першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 не оспорюється, а тому в апеляційному порядку і не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині усунення перешкод у користуванні частиною земельної ділянки, виділу в натурі частки житлового будинку, побутових будівель і споруд та стягнення збитків з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно довідки КП «Синельниківське МБТІ» станом на 31 липня 1959 року за ОСОБА_9 за адресою вулиця АДРЕСА_1 було зареєстровано каркасномазаний житловий будинок загальною площею 81,0 кв.м, глино-саманні сіни площею 15,0 кв.м., глино-саманний сарай площею 34.0 кв.м, дощата убиральня. На підставі свідоцтва про право на особисту власність на будинок видане Васильківською селищною радою від 28 серпня 1959 року № 553 (т.1,а.с.55, т.3 а.с.82).

25 березня 1960 року згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_9 в рівних долях успадкували її діти ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ( а.с.90-91,т.3).

29 березня 1960 року ОСОБА_7 продала ОСОБА_11 половину домоволодіння по вулиці АДРЕСА_3, що складається з одного одноповерхового саманного домоволодіння критого черепицею ( а.с.137-138,т.1).

24 жовтня 2001року ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 успадкувала 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в селищі АДРЕСА_1 (а.с. 145 т.1).

19 травня 2004 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 придбала 1/2 частини жилого будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7 т.1).

03 жовтня 2009 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці Васильківської селищної ради, що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Васильківською держнотконторою 24 жовтня 2001 року за реєстром № 3637 після смерті ОСОБА_5 (а.с.140, 145 т.1).

Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1, зазначені власники ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з розміром часток 1/2 кожній (а.с.8-11, 24-26, 134-136 т.1), що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав власності (а.с.139 т.1, а.с.93 т.3 ).

З наданих суду сторонами правовстановлюючих та технічних документів вбачається, що спірне домоволодіння станом на березень 1960 року складається з жилого будинку А-1, сіней а-1, сараю Б-1, вбиральні №1. Жилий будинок має 2 окремих входи та 2 окремі (автономні ) опалювальні плити. 1/2 частина будинку складається з сіней площею 8,8 кв.м,кладовки-площею 3.20 кв.м, кухні -10,00 кв.м, кімнати 11,40 кв.м., а інша 1/2 частина будинку складається з коридора площею 6,30 кв.м., кухні площею 8,20 кв.м, кімнати площею - 8,1 кв.м, кімнати 16,6 кв.м. Приміщення між собою ізольовані.

12 червня 1991 року ОСОБА_5 звертається в Синельниківське міське бюро технічної інвентарізації з проханням внести зміни в генеральний план будинку АДРЕСА_1

Експлікація внутрішніх площ до плану жилого будинку по АДРЕСА_1 станом на 13 червня 1991 року складає по квартирі 1: сіни, площею 8,8 кв.м, кладова -3,2 кв.м, кухня -10кв.м,кімната -11.3кв.м;

по квартирі 2: коридор - 5,4 кв.м, ванна -3,4 кв.м, кухня -13,3 кв.м, кімната -16,6 кв.м, кімната - 8,1кв.м., коридор - 6,3кв.м.

Актом поточних змін після проведення огляду на місці встановлені зміни в плані садибної ділянки та поповерхових планах основних будівель: літня кухня Б-1, гараж Г-1, сарай Д-1, літня кухня Ж-1, сарай З-1, літній душ Л-1, сіни "а 1"-1, погріб №1, септик - №2, колодязь №3, ворота № 4, забір №5 та зареєстровані 13.06.1991року. (а.с.85 т.3 ).

В будинку АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_10 та ОСОБА_5 з сім"єю.

Тоді як, станом на 25 березня 1960 року домоволодіння складалось з жилого будинку А.1, сіней а-1,сараю Б-1, вбиральні №1, а відомості про літню кухню, сарай, літній душ, погріб бутовий, сінник, забор з металевої сітки відсутні. Інформація про зазначені господарчі споруди з"являється в технічному паспорті на житловий будинок з зазначенням часу їх будівництва 1978-1990 роки, тобто після придбання 1/2 частини домоволодіння за договором купівлі-продажу ОСОБА_5, на частині земельної ділянки переданій у користування останньому (а.с.24-26 т.1).

За усною згодою ОСОБА_4 в спірному будинку в 1/2 частині будинку нею успадкованого проживає ОСОБА_3.

ОСОБА_2 не має можливості користуватись належною їй частиною будинку та земельною ділянкою, оскільки ОСОБА_3 заперечує її право користування земельної ділянкою та створює перешкоду у доступі до належної їй частині будинку зі сторони вулиці Набережна. Зазначений факт підтверджується їх свідченнями в суді по суті взаємних позовних вимог.

В 2012 та 2014 роках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертались до Васильківської селищної ради про розгляд питання поділу території присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1. На підставі заяв комісійно проводилось обстеження земельної ділянки та надавались сторонам рекомендації оформити правовстановлюючі документи співвласникам домоволодіння та поділити земельну ділянку відповідно діючого законодавства пропорційно до площі будівель, які знаходяться у власності з урахуванням її обслуговування та доступу до частини житлового будинку (т.1 а.с.12-13).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов»язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

(ст. 13 ЦПК України).

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Частина 2 ст. 76 ЦПК України передбачає, що одним із доказів є висновки експертів.

За клопотанням позивача ОСОБА_2 ухвалою суду була призначена і проведена судова будівельно-технічна експертиза.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.(ч.2 ст.102 ЦПК).

Пункт 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України передбачає, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з»ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Судовий експерт ОСОБА_12 у висновку № 11 від 28 червня 2016 року визначила технічний стан приміщень у квартирі №1 (відповідно до експлікації приміщень, складеної БТІ) (належних ОСОБА_2) як «незадовільний»: «в приміщеннях необхідно виконати ремонт ( в приміщеннях відсутні системи водопроводу, каналізації. Влаштовано газове опалення, підведено електропостачання. На стелях та стінах присутнє відшарування розчину, безпорядні тріщини, забруднення олійного та водного розчину. Покриття підлог частково глинобитне, частково дощате, має потертості в місцях ходіння та біля дверей, в глинобитному присутні тріщини та вологість. Віконні та дверні заповнення мають ушкодження шару фарбування, присутнє ушкодження віконних та дверних приладів).

До квартири №2 ( відповідно до експлікації приміщень, складених БТІ) підведено електропостачання, водопровід,каналізацію, газове автономне опалення. В приміщеннях 1-1,1-2,1-3,1-5,1-6 виконано ремонт, їх технічний стан оцінюється як «добрий». Технічний стан приміщень 1-7 та 1-4 оцінюється як «задовільний», в даних приміщеннях необхідно виконати ремонт, доцільний на теперішній час.

Ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 складає 199 088 грн. без врахування ПДВ.

Самовільно зведені будівлі та споруди, а саме: альтанка літ. «М1»,огорожа із металевого профілю та шиферу літ. «4-5,7», свердловина «№6», вимощення, діт. «І» розташовані на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 при розподілу житлового будинку, господарчих будівель і споруд та при визначенні порядку користування земельною ділянкою експертом не враховувались.

З урахуванням технічних вимог ДБН В.2.2-15-2005 «Будівлі і споруди. Житлові будівлі. Основні положення» надала суду один варіант розподілу житлового будинку, надвірних будівель та споруд, а саме:

- першому співвласнику на 1/2 частину домоволодіння згідно плану можливо виділити в житловому будинку літ «А-1 Ж», приміщення 1-1 площею 11,4 м2, приміщення 1-2 площею 11,3 м2, 1-6 площею 8,2 м2, всього 30,9 м2, вартістю 46 011,00 грн..

Сіни, літ. "а 2" вартістю 14 886,00 грн., сарай літ. "Д1", вартістю 12 046,00 грн., сіни літ. "З 1" вартістю 881 грн., погріб літ. "п1", вартістю 2 202 грн., л.кухню, літ. "Ж1" вартістю 7 107 грн., вбиральню, літ. "К1", вартістю 1 614 грн., колодязь, літ. №3, вартістю 4 049 грн. Вартість 1/2 частини, що виділяється першому співвласнику складає 88 796грн., що менше частки іншого співвласника на 10 748 грн.

- другому співвласнику на 1/2 частину домоволодіння, а саме в житловому будинку літера "А-1Ж": приміщення 1-4 площею 16,6 м2, приміщення 1-5, площею 8,1 м2, приміщення 1-7 площею 6,3 м2, всього в будинку виділити - 31,0 м2, вартістю 58 264 грн.

Сіни літера "а-1" вартістю 36 154,00 грн., гараж, літ. "Г1", вартістю 11 948 грн., яму вигрібну, літ. №2, вартістю 3 926,00 грн. Вартість 1/2 частини, що виділяється другому співвласнику складає 110 292,00 грн., частка співвласника більша від вартості частки першого співвласника на 10 748 грн.

Для здійснення даного варіанту ізольованого порядку користування житловим будинком необхідно:

1.із приміщення -7 та приміщення 1-5 закласти дверні отвори в приміщення 1-6.

2.із приміщення 1-1 влаштувати дверну арку в приміщення 1-6 (а.с. 128-167 т.2 ).

Згідно з положеннями ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Доказів про те, що висновок експерта є необґрунтованим, або суперечить матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, сторони суду не надали.

Оцінюючи висновок судової експерта № 11 від 28 червня 2016 року, суд першої інстанції в достатній мірі мотивував його обґрунтованість в сукупності з іншими доказами, та вірно визначив його як належний та допустимий доказ по справі, оскільки містить фактичні дані про обставини, якими обґрунтовані вимоги сторін і стосується предмета доказування, доказ одержаний з додержанням порядку, та узгоджується з іншими матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_13 в частині виділу в натурі приміщення 1-6, площею 8,2 м2, що суперечить єдиному запропонованому експертом варіанту розподілу житлового будинку відповідно висновку № 11 від 28 червня 2016 року.

При вирішенні спору в частинні відшкодування завданих ОСОБА_13 збитків судом також не було враховано висновки експерта та помилково зазначено про недоведеність їх факту і розміру, що спростовується встановленими обставинами у справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не може погодитися з рішенням суду в цій частині.

Крім того, за висновком судової будівельно-технічної експертизи оскільки у власників житлового будинку відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, варіанти поділу земельної ділянки не розроблялись. Судовим експертом пропорційно частині кожного співвласника в житловому будинку запропоновано варіант користування земельною ділянкою в натурі. Оскільки експертом враховано існуючу забудову з надвірними будівлями та спорудами, необхідність виділення проходів та доступу для обслуговування будівель і споруд, суд вважав можливим покласти його в основу рішення у справі.

Слід зауважити, що правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників.

Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Співвласники, незалежно від розміру часток, при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

За змістом статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Разом із тим відповідно до положень статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За приписами статті 87 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Статтею 364 ЦК України установлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані, зокрема, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних із встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується із висновками суду по суті вирішеного спору, адже за наявних у справі матеріалів, поданих сторонами доказів, у суду були відсутні підстави для виділення частки земельної ділянки в натурі в обраний позивачем спосіб, однак з метою захисту прав користування ОСОБА_14 належною їй частиною домоволодіння, є доцільним зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні частиною земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд.

Стосовно іншої частини рішення суду першої інстанції, слід зазначити, що вона відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить матеріалам справи, встановленим у справі обставинам.

Так само відсутні правові підстави для перегляду в апеляційній інстанції додаткового рішення Васильківського районного суду від 14 липня 2017 року, оскільки з приводу висвітлених у зазначеній частині рішення суду Васильківським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено додаткове рішення від 22 грудня 2017 року, а тому не є об'єктом оскарження та підлягає залишенню без змін.

Проаналізувавши вищі встановлені обставини у справі та письмові матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, в основу рішення суду не взято до уваги докази та факти, які мають суттєве значення, що спричинило ухвалення помилкового рішення в частині усунення перешкод у користуванні частиною земельної ділянки, виділу в натурі частки житлового будинку, побутових будівель і споруд та стягнення збитків.

За таких обставин, переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в зазначеній частині, а тому вони підлягають задоволенню, що є підставою для скасування рішення у відповідній частині та ухвалення нового рішення про задоволення позову в частині усунення перешкод у користуванні частиною земельної ділянки, виділу в натурі частки житлового будинку, побутових будівель і споруд та стягнення збитків.

В іншій частині рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року та додаткове рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року в частині усунення перешкод у користуванні частиною земельної ділянки, виділу в натурі частки житлового будинку побутових будівель і споруд та стягнення збитків - скасувати.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні частиною земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, та споруд.

Виділити ОСОБА_2 в натурі 1/2 частину домоволодіння, а саме, в житловому будинку літери «А-1 Ж» приміщення 1-1 площею 11,4 м2, приміщення 1-2 площею 11,3 м2, приміщення 1-6, площею 8,2 м2. Всього в будинку виділити 30,9 м2, вартістю 46 011 грн.

Сіни літера «а 2» вартістю 14 886 грн., сарай літера «Д1», вартістю 12 046 грн., сіни літера «З1» вартістю 881 грн., погріб літера «п1», вартістю 2 202 грн., л.кухня літера «Ж1» вартістю 7 107 грн., вбиральня літера «К1» вартістю 1 614 грн., колодязь літера №3, вартістю 4 049 грн.

Виділити ОСОБА_4 в натурі 1/2 частину домоволодіння, а саме, в житловому будинку літера «А-1Ж»: приміщення 1-4 площею 16,6 м2, приміщення 1-5, площею 8,1 м2, приміщення 1-7 площею 6,3 м2. Всього в будинку виділити 31 м2, вартістю 58 264 грн.

Сіни літера «а-1» вартістю 36 154 грн., гараж літера «Г1», вартістю 11 948 грн., яму вигрібну літера №2, вартістю 3 926 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 нанесені збитки у розмірі 50 530 грн.

В іншій частині рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року та додаткове рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.О. Макаров