Номер провадження: 22-ц/785/443/18
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

За участю секретаря: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2017 року про примусове проникнення до житла у справі за поданням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусове проникнення до житла боржника ,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2017 року подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусове проникнення до житла боржника - задоволено.

Дозволено державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області примусове проникнення до допоміжного нежилого приміщення підвалу, загальною площею 174, 7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 для проведення виконавчих дій, пов'язаних з описом та арештом майна боржника - ОСОБА_2 АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2017 року.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

В судове засідання, призначене на 06 липня 2018 року, сторони не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Надаючи дозвіл на примусове проникнення до допоміжного нежилого приміщення підвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки боржник рішення суду добровільно не виконує, тому необхідно надати дозвіл органам ДВС на примусове проникнення до допоміжного нежилого приміщення підвалу для проведення виконавчих дій, пов'язаних з описом та арештом майна боржника - ОСОБА_2

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області перебуває зведене виконавче провадження №5375990, до складу якого входить ВП №52781308 з виконання виконавчого листа № 2-346/2010 від 24.11.2010 року Роздільнянського районного суду Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» (м. Одеса, вул. Базарна, 17) суми заборгованості у розмірі 838659, 78 грн. та виконавчого провадження № 52781263 з виконання виконавчого листа № 511/3257/13-ц від 06.05.2014 року Роздільнянського районного суду Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» суму заборгованості у розмірі 638393, 44 грн.

04.10.2016 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області винесено постанови ВП №52781308 та ВП №52781263 про відкриття виконавчого провадження та надіслано сторонам виконавчого провадження.

17.03.2017 року заступником начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальником Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про передачу вищезазначених виконавчих проваджень з Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області до відділу.

12.04.2017 р. старшим виконавцем відділу , керуючись ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про прийняття виконавчого провадження до виконання та надіслано сторонам виконавчого провадження.

14.04.2017 р. старшим державним виконавцем відділу здійснено вихід за адресою АДРЕСА_3 до нежитлових (підвальних) приміщень, які згідно матеріалів виконавчого провадження належать боржнику, на відзив у домофоні відповів жіночий голос та повідомив, що боржник за даною адресою не мешкає та не знаходиться, зазначене приміщення вони винаймають , відчинити двері відмовились, державним виконавцем залишено особистий номер телефону для передачі боржнику, про що складено акт державного виконавця.

В той же день на особистий номер державного виконавця о 13 год. 48 хв. державному виконавцю зателефонував з номеру НОМЕР_2 чоловік та назвався ОСОБА_2, який повідомив , що доступ до даного приміщення не надасть , про рішення суду йому відомо, в ході телефонної розмови погрожував державному виконавцю в разі спроби потрапити до нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_3 для здійснення його опису та арешту.

Допоміжне нежиле приміщення підвалу, право власності на яке зареєстровано за боржником, загальною площею 174, 7 кв. м. ,що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 відповідно до іпотечного договору перебуває в іпотеці ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» , що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Вищевказана норма кореспондується із ч.1 ст. 439 ЦПК України (в редакції № 2268-VIII від 18.01.2018 року).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент постановлення оскаржуваної ухвали) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 2 вищевказаного Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Стаття 18 Закону містить перелік обов'язків і прав виконавців, обов'язковість вимог виконавців, зокрема пунктом 4 частиною 3 ст.18 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що дії (бездіяльність) боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого документа (рішення суду), що тягне за собою порушення строків виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов'язковості судових рішень.

Отже, державний виконавець, у порядку визначеному законом звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до допоміжного нежилого приміщення підвалу для опису та арешту майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 відмовляється від добровільного виконання рішення, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ані в суді першої інстанції, ані в апеляційній інстанції ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження будь-яких його дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться лише до невірного тлумачення апелянтом правовідносин, що виникли на стадії виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2017 року про примусове проникнення до житла у справі за поданням державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про примусове проникнення до житла боржника - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття .

Повний текст судового рішення складено 16.07.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк