Справа № 459/2902/17 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/783/1000/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Савуляка Р.В.,

секретаря Брикайло М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання до додаткових витрат,-

встановила:

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання дитини та додаткових витрат.

Вимоги обгрунтовувала тим, що їх дочка ОСОБА_6 навчається у вищому навчальному закладі, що потребує затрат на навчання (990 грн./міс.), проживання (440 грн./міс.), лікування, одяг, підручники (1500 грн./міс.), однак її заробітної плати для цього недостатньо, а відповідач, маючи стабільний заробіток, відповідних коштів на утримання дитини не надає, тому, покликаючись на ст. 199 СК України, просила позов задовольнити.

Подавши заяву про збільшення позовних вимог, просила стягувати з відповідача у її користь: аліменти на час навчання дочки у сумі 1265 грн. щомісячно; додаткові витрати у сумі 1200 грн., а також 12949,10 грн. понесених позивачкою додаткових витрат, що пов'язані з лікуванням, проїздом і навчанням дитини.

Оскаржуваним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19 лютого 2018 року позов ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання та додаткових витрат - задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) у користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на час її навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1265 грн. 00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 31.10.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 - закінчення навчання у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Державної судової адміністрації України 640 грн. 00 коп. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1000 грн. 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернуто до негайного виконання.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_3, з оскаржуваним рішенням не погоджується, вважає його назаконним та необгрунтованим.

Покликаючись на положення статтей 182, 199, 200 СК України зазначає, що відповідач на даний час не працевлаштований та постійного заробітку у нього немає, його малих та нерегулярних заробітків вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності.

Крім цього, відповідач має непогашений кредит, крайня дата погашення якого встановлена, однак такі обставини суд першої інстанції не взяв до уваги при розгляді даної справи.

Таким чином вважає, що висновки суду про можливість сплачувати 1265 грн. щомісячно на повнолітню дитину на час навчання не відповідають обставинам справи.

Звертає увагу на те, що незважаючи на встановлення судом факту сплати аліментів на двох дітей згідно рішення, яке набрало законної сили, місцевий суд не взяв такі обставини до уваги.

В апеляційній скарзі зазначив, що суд встановивши дохід позивача прийшов висновку про стягнення аліментів на повнолітню дочку у зв'язку з навчанням виключно з відповідача.

Не погоджується із стягненням аліментів з часу пред'явлення позову до закінчення навчання включно та вважає, що стягувати аліменти не утримання повнолітньої дитини необхідно з 01.09.2017 року - день зарахування на навчання.

Просить змінити рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на користь повнолітньої дочки у твердій грошовій формі у розмірі 500 грн. щомісячно на період навчання, починаючи з 01.09.2017 року до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

14.05.2018 року представник позивача ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу в якому покликаючись на встановлення судом першої інстанції усіх необхідних обставин справи, вважає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника позивачки на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи із такого.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги місцевий суд виходив з того, що у зв'язку з навчанням повнолітньої доньки сторони мають обов'язок її утримання, при цьому враховуючи наявні докази, такий обов'язок виконує виключно позивач, що пов'язано з проживанням доньки, коштами на оплату навчання, проживання, харчування, придбання речей, навчальних засобів, медикаментів, проїзних документів.

З огляду на це суд відхилив доводи представника відповідача про можливість сплати останнім лише 500 грн., оскільки така сума є заниженою та не відповідає реальним витратам на утримання дитини та стягнув аліменти на час навчання дитини у сумі 1265 грн., враховуючи принципи розумності і справедливості.

Крім цього, суд стягнув з відповідача в користь позивача половину суми коштів за надану правову допомогу, як пропорційну частину до задоволених позовних вимог.

При цьому, суд відмовив у стягненні додаткових витрат керуючись правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 24 лютого 2016 року, справа № 6-1296цс15, за якою у випадку стягнення аліментів на час навчання правила статті 185 СК України не застосовуються.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, а відповідач оскаржує таке виключно в частині визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі на повнолітню дочку на час її навчання, при цьому фактично частково погоджуючись з таким розміром, колегія суддів за правилами статті 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість такого рішення виключно в частині доводів апеляційної скарги, враховуючи відношення відповідача до заявлених позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 06.07.2007 р. та НОМЕР_4 від 21.02.2006 р., відповідно (а.с. 7, 10, 87).

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 04.12.2014 р., що набрало законної сили 13.01.2015 р., шлюб між сторонами розірвано та визначено місцем проживання їх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 - з матір'ю ОСОБА_5 (а.с. 10).

Зареєстрованим місцем проживання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, є АДРЕСА_3 з 11.09.2017 року, що підтверджується копією паспорта (а.с. 9).

Відповідно до договору № 073 на проживання в гуртожитку від 28.08.2017 року оплата на проживання в гуртожитку складає 440 грн. в місяць (а.с. 12).

Згідно договору № 7619 від 01.08.2017 року, ОСОБА_7 навчається на першому курсі денної форми навчання у національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», вартість одного семестру навчання становить 4950 грн., загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 39600 грн. (а.с. 11).

З довідки НТУ «ХПІ» від 14.09.2017 року № 66-340/230, ОСОБА_7 зарахована на навчання з 01.09.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до довідки НТУ «ХПІ» від 05.02.2018 р., вартість року навчання становить 9900 грн., за перший семестр сплачено 4950 грн. повністю, за другий - частково у сумі 950 грн.

Згідно довідки про доходи від 06.02.2018 р., ОСОБА_7 у вересні 2017 - січні 2018 р. доходів не отримувала (а.с. 113).

Дохід позивача ОСОБА_5 за червень-вересень 2017 р. склав 10975,43 грн., що підтверджується довідкою про дохід від 27.10.2017 р. № 335.

Довідка про дохід відповідача ОСОБА_4 від 28.12.2017 р. свідчить, що останній у 2017 р. доходів не мав, згідно довідок № 2081, № 02-2573 від 28.12.2017 р., відповідач не отримує пенсійних виплат, перебуває на обліку у центрі зайнятості (а.с. 157-158, 162).

Поряд з цим, судом встановлено, що відповідач протягом більше 13 років працював у Королівстві Іспанія, у 2015 р. був звільнений з роботи, у 2016 р. знятий з консульського обліку у зв'язку з поверненням в Україну, має непогашений кредит у банку Іспанії в сумі 2097,74 євро., що підтверджується документами на іспанській мові, які перекладені на українську мову перекладачем ОСОБА_9 (а.с. 123-140).

Також, суд встановив, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2017 року, яке набрало законної сили, вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки 2500 грн. аліментів щомісячно на їхніх двох дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 14.07.2017 р. до повноліття останніх.

Таким чином, зазначені обставини спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині, що місцевий суд не встановив усі необхідні для вирішення справи обставини, зокрема, що відповідач не працює та не отримує постійного заробітку.

За правилами ст. 199, ст. 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року по справі №6-1296цс15.

Разом з тим, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у зв'язку з навчанням повнолітньої доньки сторони мають обов'язок її утримання, при цьому такий виконує тільки позивачка, доказів протилежного відповідач суду не надав (добровільної допомоги), тобто існує потреба у захисті права в судовому порядку.

Між тим, перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів безумовно бере до уваги докази, пов'язані з проходженням лікування ОСОБА_7 та інші фактичні дані, які підтверджують факти понесених позивачем ОСОБА_5 витрат на утриманням доньки, яка навчається.

Відтак, в контексті спростування доводів апелянта в частині стягнення з відповідача аліментів, які, на його думку, покривають фактично все навчання та проживання дочки у гуртожитку, колегія суддів звертає увагу, що у спірних правовідносинах, позивач, в тому числі, заявила позовні вимоги в порядку ст. 199 СК України, однак в розмір стягнутих аліментів судом не включено, зокрема, вартість харчування, придбання одягу, підручників та проїзду до навчального закладу, на згідно із поясненнями сторони позивача, складають 1500 грн. на місяць.

Наявність судового рішення про стягнення аліментів на утримання іншої дитини, на яке апелянт покликається з погляду неможливості надання допомоги дочці, яка навчається, не впливає на обов'язок останнього надавати допомогу повнолітній дитині, тому колегією суддів до уваги не приймається.

Крім цього, не можуть братись до уваги і ті доводи, що відповідач не працевлаштований та не має постійного заробітку, оскільки такі не свідчать про неможливість через стан здоров»я чи з інших підстав працевлаштуватись, не надано доказів і про те, що йому відмолено у такому.

В свою чергу, під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_7, яка продовжує навчання, звернулася мама ОСОБА_5, просила стягувати такі аліменти в її користь на утримання доньки ОСОБА_5 ОСОБА_6 на час її навчання.

Проте, задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вирішив стягувати аліменти з відповідача ОСОБА_4 у користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,

Відповідно до роз»яснень, які наведені у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

При цьому, суд першої інстанції стягуючи аліменти безпосередньо в користь доньки ОСОБА_7 ОСОБА_6, до участі у справі її не залучив, відтак в порушення вимог ст. 13 ЦПК України, вийшов за межі заявлених вимог позивачки ОСОБА_5

При цьому, 22.01.2018 року ОСОБА_7 подала на адресу суду заяву, у якій просила стягувати з відповідача ОСОБА_4 на користь її мами ОСОБА_5 аліменти на час її навчання, відтак висловила власну позицію про стягнення аліментів саме в користь мами на її (ОСОБА_7) утримання.

З наведених підстав, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на час її навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1265 грн. 00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 31.10.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 - закінчення навчання у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, необхідно скасувати з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 на час її навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1265 грн. 00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 31.10.2017 року до закінчення навчання у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, припинити виплату аліментів у випадку припинення навчання.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 19 лютого 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на час її навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1265 грн. 00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 31.10.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 - закінчення навчання у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання АДРЕСА_2) у користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час її навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1265 грн. 00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 31.10.2017 року до закінчення навчання у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, припинити виплату аліментів у випадку припинення навчання.

Врешті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 26 липня 2018 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

Р.В. Савуляк