Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2018 Справа №607/8559/18

18 липня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Лобач І.В.

- сторони в судове засідання не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загальному позовному провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району про визнання права власності на 1/4 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що по вул. Нова, 2 в с.Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 12 січня 2015 року.

В обґрунтування вимог позивачка вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлми та спорудами, що по вул.Нова, 2 в с.Шляхтинці Тернопільського району належить до колгоспного двору, членами якого є вона, ОСОБА_2М.(голова двору), ОСОБА_3 (дочка) та ОСОБА_4 (син). Земельна ділянка площею 0,2419 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок приватизована на ОСОБА_2 Державна реєстрації права власності на спірний житловий будинок не проведене.

12 січня 2015 року чоловік ОСОБА_1 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_1 У встановлений законом строк спадщину прийняла. Інші спадкоємці за законом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяви про відмову від спадщини. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку житлового будинку по вул.Нова, 2 в с.Шляхтинці Тернопільського району, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

У судове засідання позивач не зявились, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Попередньо подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Позивач була присутня у підготовчому судовому засіданні, позов підтримала та просила задовольнити.

Представник Байковецької сільської ради у судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Відзив на позов не подавав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 31 травня 1970 року зареєстрували шлюб, після якого останній присвоєно прізвище «Сосник», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №339844 від 31 травня 1980 року, виданий міським відділом ЗАГС.

Відповідно до інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 15 листопада 2017 року за № 1253 вбачається, що станом на 10 листопада 2017 року по обліку бюро будинковолодіння за №2 по вул.Нова в с.Шляхтинці, рахується за ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до довідки Байковецької сільської ради за № 73 від 01 лютого 2018 року, спірне будинковолодіння згідно даних погосподарських книг значиться як колгоспний двір, членами якого станом на 01 липня 1990 року були ОСОБА_2 (голова двору), ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 31 травня 1989 року, виданим виконавчим комітетом Тернопільської районної ради народних депутатів Тернопільської області УРСР, житловий будинок за № 2 по вул.Нова в с.Гніздичка Тернопільського району належить колгоспному двору, що складється з трьох членів, головою якого є ОСОБА_2

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/4 частки житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами по вул.Нова, 2 в с.Шляхтинці Тернопільського району.

12 січня 2015 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 180286, виданим Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 12 січня 2015 року.

Спадкоємцями першої черги за законом є дружина ОСОБА_1, донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_4

09 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2

09 червня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини.

Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні.

Вищевказане підтверджується матеріалами спадкової справи за №285/2015 р. зведеної у Тернопільській районній державній нотаріальній конторі від 09.06.2015 року.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державно нотаріальної контори від 21 березня 2018 року за №719/02-14, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку спірного житлового будинку, після смерті чоловіка ОСОБА_2, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок.

З технічного паспорту на житловий будинок по вул.Нова, 2 в с.Шляхтинці Тернопільського району, виготовлено Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 10 листопада 2017 року вбачається, що загальна площа спірного будинку становить 77,1 кв.м., житловою пл. 35,6 кв.м.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу вимог ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що єдиним спадкоємцями першої черги за законом, яка прийняла спадщину, після смерті ОСОБА_2 є дружина ОСОБА_1

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у встановлений законом строк подали заяви про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами спадкової.

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має, що стверджується матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на належну їй частку спірного житлового будинку у нотконторі не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про практику розгляду цивільних справ про спадкування, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на 1/4 частку житлового будинку, загальною пл. 77,1 кв.м., житловою пл. 35,6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що по вул. Нова,2 в с.Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 12 січня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 524, 529, 549 ЦК 1963 року, ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268- 1270 Цивільного кодексу України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (вул.Нова, 2 с.Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - 5) до Байковецької сільської ради (с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області, ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку житлового будинку, загальною пл. 77,1 кв.м., житловою пл. 35,6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що по вул. Нова,2 в с.Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області у порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 12 січня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повне рішення складено 18 липня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_6