Справа №482/987/18 26.07.2018
Провадження №22-ц/784/1290/18
Єдиний унікальний номер судової справи:482/987/18
Провадження № 22-ц/784/1290/18
Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Постанова

іменем України

26 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Яценко Л.В.,

за участю:

-стягувача ОСОБА_2

-представника боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу, яку постановив Новоодеський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Демінської О.І. у приміщенні цього суду 11 червня 2018 року у справі за поданням Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області про примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника ОСОБА_3,

встановила:

08 червня 2018 року Новоодеський районний відділ державної виконавчої служби ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Новоодеський ВДВС) звернувся з поданням про примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника ОСОБА_3

Подання мотивовано тим, що на виконанні у Новоодеського ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 52322485 з примусового виконання виконавчого листа №487/7825/15-ц, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 судового збору на користь ОСОБА_2 в сумі 927 грн. та виконавчого листа №487/7825/15-ц виданого Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 92 700 грн. 72 коп., витрат на проведення виконавчих дій у сумі 440 грн. та виконавчого збору у розмірі 10 % - 9 362 грн. 77 коп.

На адресу божника неодноразово направлялися вимоги державного виконавця, щодо перевірки майнового стану, зокрема 02 березня 2017 року, 14 квітня 2017 року та 28 квітня 2018 року. У вказані дні було здійснено вихід за адресою місцезнаходження належного боржнику майна: Миколаївська область м. Нова Одеса, провулок Рибний, 10, але боржник не зявилась та не надала доступу до нежитлового приміщення, про що складені акти.

Посилаючись на викладене, а також на те, що боржником рішення суду до цього часу не виконано, а здійснити перевірку майнового стану боржника неможливо без примусового проникнення до нежитлового приміщення за адресою: Миколаївська область м. Нова Одеса, провулок Рибний, 10, Новоодеський ВДВС просив суд дозволити державному виконавцю примусове проникнення до вказаного приміщення.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2018 року подання Новоодеського ВДВС задоволено. Надано дозвіл державному виконавцю на примусове проникнення до нежитлового приміщення громадянки ОСОБА_3, яке знаходиться за адресою м. Нова Одеса, провулок Рибний, 10, для проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні.

-2-

Ухвала суду мотивована тим, що наявні передбачені законом підстави для задоволення подання.

В апеляційній скарзі представник боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 вказував, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною та просив її скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутні підстави для задоволення клопотання про проникнення до нежитлового приміщення, оскільки державним виконавцем не надано достатніх доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду, в повідомленні державний виконавець не вимагав ОСОБА_3 вчинити дії, а лише повідомив про час проведення дій ним самим, відсутні докази притягнення боржника до відповідальності за невиконання вимог державного виконавця відповідно до ст. 188-13 КУпАП та докази того, що боржник був обізнаний про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна боржника, оскільки відповідні документи не були вручені останньому. Не надано жодних доказів щодо наявності чи відсутності у боржника будь-якого іншого нерухомого майна та/або транспортних засобів, чи перебуває будь-яке інше майно чи кошти боржника за вказаною адресою.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі не конкретизовано якому саме державному виконавцю надано дозвіл на примусове проникнення до нерухомого майна боржника, не вказано для яких саме виконавчих дій надано дозвіл.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно постанов про передачу виконавчого провадження від 18 липня 2017 року Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у Миколаївській області та постанови про прийняття виконавчого провадження від 27 липня 2017 року на примусовому виконанні у Новоодеського ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 52322485 з примусового виконання виконавчого листа №487/7825/15-ц, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 судового збору на користь ОСОБА_2 в сумі 927 грн. та виконавчого листа №487/7825/15-ц виданого Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 92 700 грн. 72 коп., витрат на проведення виконавчих дій у сумі 440 грн. та виконавчого збору у розмірі 10 % - 9 362 грн. 77 коп.

Як встановлено державним виконавцем (при передачі виконавчого провадження) при здійсненні виконавчого провадження, згідно відповіді Державної фіскальної служби України у боржника відсутні номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник не отримує пенсії та не перебуває у трудових правовідносинах з підприємствами, установами, організаціями. Згідно повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» боржником відкрито рахунки в установі банку. 21 березня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника та направлення для виконання ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно відповіді банківських установ у боржника відсутні рахунки в ПАТ «ПУМБ», АТ «Укрсиббанк», ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно результатів аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України ОСОБА_3 належить транспортний засіб HYUNDAY GETZ (2008), червоного кольору, державний номер НОМЕР_1, який 27 лютого 2017 року державним виконавцем оголошено у розшук.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: адміністративне приміщення, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, м. Нова Одеса, пров. Рибний, 10 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за цією ж адресою (а.с.20).

-3-

ОСОБА_3 не надано доказів наявності у неї іншого майна, крім того, що встановлено державним виконавцем. Тому посилання представника боржника, що державним виконавцем незясовно майновий стан боржника є необґрунтованим.

02 березня 2017 року та 14 квітня 2017 року державний виконавець здійснив виходи до нежитлового приміщення за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, м. Нова Одеса, провулок Рибний, 10, яке належить боржнику.

Боржник до вказаного приміщення не зявилася та не відчинила будівлю, чим перешкодила проведенню виконавчих дій та виконанню судових рішень про що складено відповідні акти.

Рекомендоване повідомлення з вимогою державного виконавця від 16 квітня 2018 року щодо необхідності присутності боржника при проведенні виконавчих дій 28 квітня 2018 року о 10 годин поштою повернуто у виконавчу службу з відміткою за закінченням строку зберігання. Тому посилання представника боржника в апеляційній скарзі на те, що за змістом цієї вимоги державний виконавець не вимагав ОСОБА_3 вчинити дії не заслуговують на увагу.

28 квітня 2018 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцезнаходженням вказаного нежитлового приміщення, про що складені акти, зі змісту яких слідує, що боржник не зявилася та не відчинила будівлю, чим перешкодила проведенню виконавчих дій та виконанню судових рішень.

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону).

Виконавець, серед іншого, зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону) та має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (п. 13 ч. 2, та ст. 18 Закону).

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

-4-

З матеріалів справи вбачається, що боржник, будучи обізнаною про примусове виконання рішення суду, не скористалась своїм правом надати пропозиції про види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Як встановлено та вбачається з наданих державним виконавцем доказів, через відсутність у боржника майна, в тому числі грошових коштів, на яке можливо звернути стягнення для виконання рішення суду, державним виконавцем боржникові надсилались вимоги про вчинення необхідних виконавчих дій, надання доступу до нежитлового приміщення для перевірки майнового стану.

Однак вимоги державного виконавця виконані не були, доступ до приміщення боржником наданий не був, про що складено акти.

В суді апеляційної інстанції представник боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 пояснив, що боржник має майно, може виконати виконавчі документи, проте їх не виконує, оскільки не згода з висновками суду, викладеними у рішенні.

За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі на відсутність ухилення боржника від виконання рішення суду та неотримання направленого на адресу її місця проживання рекомендованим повідомленням вимоги державного виконавця не заслуговують на увагу. Саме по собі не притягнення боржника до адміністративної відповідальності за невиконання вимог державного виконавця відповідно до ст. 188-13 КУпАП не є підставою для відмови у задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що подання державного виконавця підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що не надано жодних доказів щодо наявності чи відсутності у боржника іншого майна за зазначеною адресою, колегія суддів відхиляє, оскільки наявність такого майна може встановити лише державний виконавець після входження до нежитлового приміщення.

Посилання на те, що в оскаржуваній ухвалі не конкретизовано державного виконавця та не вказано для яких саме виконавчих дій надано дозвіл не заслуговують на увагу, оскільки за змістом судового рішення дозвіл про примусове проникнення до нежитлового приміщення боржника передбачає його виконання державним виконавцем в провадженні якого перебуває виконавче провадження, який має право на проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні №53322485.

З урахуванням викладеного та положень ст. 375 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 380, 381 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення, ухвалу Новоодеського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: Л.М. Прокопчук

ОСОБА_6

Повний текст постанови складено 27 липня 2018 року.