Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/578/18

26 липня 2018 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Круль І.В.

секретаря Дроздюк І.В.

з участю пр. відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем 20 листопада 2001 року в Манявській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, який рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2014 року між ними розірвано. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею і перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не дає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно і проводити до досягнення ними повноліття.

В поданій заяві позивачка позовні вимоги підтримала, просить справу слухати в її відсутності.

Представник відповідач в судовому засіданні позов визнав частково.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши докази у справі, які подані в розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2001 року в Манявській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15, який рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2014 року між ними розірвано. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матір'ю і перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не дає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України "Про прожитковий мінімум", ст.ст. 1, 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

Суд, при встановленні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

З врахуванням обставини справи суд вважає доцільним проводити стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно.

На підставі наведеного, ст.ст.180-183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 258-259 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментівна утримання неповнолітніх дітей задовольнитичастково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Манява вул. Шевченка,95, Богородчанського району Івано-Франківської області, РНОКПП № НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 23 травня 2018 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча І.В. Круль