Справа № 137/970/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.
за участю секретаря Іванової І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 14.06.2011 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне життя не склалось. Причиною розладу в сім'ї слугувало несумісність характерів, внаслідок чого в сімї створилась несприятлива обстановка. Шлюб існує лише формально., примиритись вони не можуть, шлюбні відносини між ними припинені з 2016року. Спільного господарства не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження їхньої сімї неможливе, у звязку з чим просить суд не встановлювати строк на примирення.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася подавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить: розглянути справу у її відсутність; позов підтримала; проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 29).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України був повідомлений належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 24).
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Дослідивши заяву позивача та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Сторони уклали шлюб 06.04.2012 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 116867, виданим повторно 06.04.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 5)
Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ № 289428 виданим 21.05.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 40, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 марина Володимирівна (а.с.8).
Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ № 232676 виданим 13.06.2012 р. виконавчим комітетом Багриновецької сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 11, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9).
Як зазначено у довідці Багриновецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 424 від 06.06.2018 р., до складу сімї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, входять: донька, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, бажання позивача розірвати шлюб, відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу.
Щодо вимоги про позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд проходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.
Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дітей присуджуються у частці від заробітку (доходу) їх матері, батька або у твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Ненадання відповідачем у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини є підставою для задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, , відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, відсутність заперечень (неподання останнім відзиву на позовну заяву), тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в розмірах по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. При цьому судом враховано, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 01.07. 2018р. - 1944 гривень, а на дитину віком до 6 років - 1559 , тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на день ухвалення рішення становить для дітей віком від 6 до 18 років - 972 грн., а на дитину віком до 6 років 779,50 грн. відповідно.
У зв'язку із набранням 08.07.2017 р. чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 56, 110, 112, 113, 180-182, 183, 192 Сімейного кодексу України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", ст.ст. 2, 141, 209, 247, 258-260, 280-282 ЦПК України, п. 15, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, суд,суд,
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між БромірськоюМариною Володимирівною та ОСОБА_2 зареєстрований 14.06.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 51.
Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище "Бромірська".
Стягувати з ОСОБА_2, 29.10.1990року народження (ІПН НОМЕР_1), проживаючого за адресою Залізнодорожна, 53, с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (паспорт серії АВ№ 991327, виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 18.04.2012 р., ІПН НОМЕР_2) жительки вул. Стельмаха, 46, с.Багринівці Літинського району Вінницької області, на утримання неповнолітніх дітей:
-сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500(одна тисяча пятсот) грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 07.06.2018 р.;
-доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500(одна тисяча пятсот) грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 07.06.2018 р.;
Стягнути з ОСОБА_2, 29.10.1990року народження (ІПН НОМЕР_1), проживаючого за адресою Залізнодорожна, 53, с. Джурин Шаргородського району Вінницької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (паспорт серії АВ№ 991327, виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 18.04.2012 р., ІПН НОМЕР_2) жительки вул. Стельмаха, 46, с.Багринівці Літинського району Вінницької області, 704 (сімсот чотири) грн., 80 коп. у якості компенсації витрат зі сплати удового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу.
Стягнути з ОСОБА_2, 29.10.1990року народження (ІПН НОМЕР_1), проживаючого за адресою Залізнодорожна, 53, с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, на користь держави Україна судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн., 80 коп. за позовні вимоги про стягнення аліментів.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя : Гопкін П. В.