Провадження № 2/522/3737/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернуся 02 серпня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та просив стягнути 191164 гривень у відшкодування матеріальної шкоди та компенсацію моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

Ухвалою від 03 серпня 2017 року позовна заява залишена без руху до усунення недоліків, які полягають в тому, що не було оплачено повну суму судового збору.

Ухвалою від 05 вересня 2017 року відкрито провадження по справі.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

15 березня 2018 року ОСОБА_2 надав заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з ОСОБА_3 суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 91164 грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

При цьому позивач посилається на те, що 25 травня 2017, близько 17.00 на проспекті Шевченка в м. Одесі сталась ДТП, учасниками якої стали ОСОБА_2 як водій автомобіля Ніссан Х-Трайл, номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачеві на праві власності, та ОСОБА_3 як водій автомобіля ОСОБА_4, номерний знак НОМЕР_2, що належать ОСОБА_5. Автомобілі отримані пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до Постанови Приморського районного суду м. Одеси винним у зазначеній ДТП визнано ОСОБА_3 , постанова набрала чинності. Ризик цивільної відповідальності ОСОБА_3І на момент ДТП застрахований не був. При цьому ОСОБА_3 відмовився компенсувати позивачеві завдану матеріальної шкоди.

29 травня позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України (подалі МТСБУ) з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». МТСБУ розглянуло звернення та прийняло рішення про виплату позивачеві відшкодування шкоди в розмірі 100000,00 грн., про що повідомила ОСОБА_2 листом від 17.11.2017 року № 3.1-05/29508. Згідно Висновку судового експерта №20 / 17-Є від 10.06.2017 року, вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ автомобіля НОМЕР_3, в результаті пошкодження при дорожно-транспортній пригоді складає 131 664 грн. 25 коп. Товарна ринкова вартість автомобіля позивача після проведення відновлювального ремонту зменшиться імовірно на 25 тисяч грн. 01.07.2017 р. позивачем направлено до ОСОБА_3 досудову претензія, в якій запропоновано в добровільному порядку, протягом трьох днів з дня вручення претензії, відшкодувати позивачеві вартість відновлювального ремонту мого автомобіля - 131 664 грн., в готівковій або безготівковій формі. ОСОБА_3 не відповів позивачеві на цю пропозицію.

У зв'язку з ДТП позивач змушений був понести матеріальні витрати: за транспортування автомобіля з місця ДТП на СТО "Маршал" - 500 грн.; за стоянку автомобіля на СТО "Маршал" - 660 грн; за розбирання автомобіля - 1050 грн.; за дефектовку - 450 грн.; за складання Рахунку 450 грн.; за судову експертизу - 1200 грн.; за транспортування автомобіля з СТО "Маршал" на інше СТО - 550 грн.

СПД "Маршал" склав рахунок-фактуру № КН-0000696 від 26.06.2017 р за ремонт автомобіля позивача на суму 142448,00 грн. без ПДВ. В зв?язку з чим позивачеві довелося транспортувати автомобіль на інше СТО, так як там була домовленість про оплату за ремонт автомобіля в сумі, яка не перевищує висновок судової експертизи.

03.07.2017 р почався ремонт автомобіля. При цьому на період з 1 червня по 31 липня 2017 р. позивачем укладено договір оренди автомобіля, за що сплачено 29640 грн. Крім того він був змушений позичити кошти 5000 доларів на ремонт автомобіля.

Загальна сума збитків від ДПТ складає 191164 грн., що за вирахуванням сплачених МТСБУ 100000 грн. складає 91164 грн.

Крім того, позивач вказує на те, що з вини відповідача ОСОБА_3, йому завдано моральної шкоди, яка виразилася в сильному переляку і нервовому стресі в момент аварії, яка сталася з вини відповідача. Удар був дуже сильний, вилетіли обидві подушки безпеки. Велике нервове напруження позивач випробував, коли ОСОБА_3 намагався заважати судовому експерту провести експертизу. Також, нервова ситуація виникла у позивача коли ОСОБА_3 намагався відкупитися, пропонуючи позивачеві 83 тисячі гривень.

Крім того, позивач змушений змінити і порушити хід свого звичного життя: зустрічатися з винуватцем аварії, бути присутнім на проведенні експертизи, вести переговори з ремонтниками і оцінювачами вартості відновлювальних робіт, зустрічатися з адвокатом відповідача, консультуватися з юристами, збирати необхідні для позову документи і копіювати їх, бути присутнім на засіданнях судів. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 50000 грн.

Відзив на позов відповідачем не надавався.

Позивач в судове засідання не зявився. Надійшла заява позивача про розгляд справи за відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомив.

Суд у звязку з неявкою відповідача, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, вирішив слухати справу за відсутності відповідача, у порядку заочного розгляду справи згідно ст. 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

25 травня 2017 року, близько 17.00 на проспекті Шевченка в м. Одесі сталась ДТП, учасниками якої стали ОСОБА_2 як водій автомобіля Ніссан Х-Трайл, номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачеві на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ВНС 051411 та ОСОБА_3 як водій автомобіля ОСОБА_4, номерний знак НОМЕР_2, що належать ОСОБА_5. Автомобілі отримані пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до Постанови Приморського районного суду м. Одеси винним у зазначеній ДТП визнано ОСОБА_3 , постанова набрала чинності. Ризик цивільної відповідальності ОСОБА_3І на момент ДТП застрахований не був. При цьому ОСОБА_3 відмовився компенсувати позивачеві завдану матеріальної шкоди.

29 травня 2017 року позивач звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

МТСБУ розглянуло звернення позивача щодо дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 25.05.2017 року за участю транспортного засобу (ТЗ) марки NISSAN з-номерним знаком ВН1737ВН та прийняло рішення про виплату позивачеві відшкодування шкоди в розмірі 100000,00 грн., про що повідомила ОСОБА_2 листом від 17.11.2017 року № 3.1-05/29508.

Згідно Висновку судового експерта №20 / 17-Є від 10.06.2017 року, вартість матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ автомобіля НОМЕР_3, в результаті пошкодження при дорожно-транспортній пригоді складає 131 664 грн. 25 коп.

01.07.2017 року позивачем направлено ОСОБА_3 досудова претензія, в якій запропоновано в добровільному порядку, протягом трьох днів з дня вручення претензії, відшкодувати позивачеві вартість відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 131 664 грн., в готівковій або безготівковій формі. ОСОБА_3 не відповів позивачеві на цю пропозицію.

У зв'язку з ДТП позивач змушений був понести матеріальні витрати, на підтвердження яких надав відповідні документи, а саме: за транспортування автомобіля з місця ДТП на СТО "Маршал" - 500 грн., що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру №338 від 25.05.2017 року; за виконані роботи та надані послуги на СТО «Маршал» - 2610 грн. відповідно до акту виконаних робіт № КН-00003109, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2232/37 від 03.07.2017 року; за судову експертизу - 1200 грн., що підтверджується квитанцією № ПН3937 від 30.05.2017 року; за транспортування автомобіля з СТО "Маршал" на інше СТО - 550 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №б/н від 03.07.2017 року.

СПД "Маршал" склав рахунок-фактуру № КН-0000696 від 26.06.2017 року за ремонт автомобіля позивача на суму 142448,00 грн. без ПДВ. В зв?язку з чим позивачеві довелося транспортувати автомобіль на інше СТО, так як там була домовленість про оплату за ремонт автомобіля в сумі, яка не перевищує висновок судової експертизи.

03.07.2017 року почався ремонт автомобіля позивача, у зв?язку з чим на період з 01 червня по 31 липня 2017 р. позивачем укладено за № 01-РА від 01.06.2017 року договір оренди автомобіля Renault Megane 3, номерний знак НОМЕР_4, з ФОП «ОСОБА_6В.», за що сплачено 29640 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №01-РА від 01.06.2017 року.

Таким чином, загальна сума збитків від ДПТ складає 166164,25 грн., що за вирахуванням сплачених МТСБУ 100000 грн. складає 66164,25 грн.

Суд критично ставиться до вимог позивача про стягнення суми в 5000 доларів США, яку позивач позичив 31.05.2018 року у ОСОБА_1 та як зазначає позивач у зв?язку з необхідністю провести ремонт автомобіля, так як будь-яких доказів саме такої мети вказаної позики суду не надав.

Приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага.

Відповідно до приписів ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Таким чином з урахуванням доведеності вини відповідача, обґрунтованості розміру збитків, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 66164 гривень 25 копійок.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Оскільки протиправність дій відповідача, які позивач зазначає як підставу для стягнення моральної шкоди, судом встановлена, суд, враховуючи доведену глибину моральних страждань позивача, які викликані фактом ДТП та її наслідками, доходить висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Крім того, в поряду ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 3511,64 гривень судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви.

На підставі ст. 1191 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265, 282-283 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_7 Ісаковича до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_5, виданий 08.10.2002 року Малиновським РВ м. Одеси) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_6, НОМЕР_7, виданий органом 1UKR 22.07.2010 року дійсний до 22.07.2020 року, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 66164 (шістдесят шість тисяч сто шістдесят чотири) гривні 25 копійок та компенсацію моральної шкоди в розмірі 5000 (п?ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_5, виданий 08.10.2002 року Малиновським РВ м. Одеси) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_6, НОМЕР_7, виданий органом 1UKR 22.07.2010 року дійсний до 22.07.2020 року, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) суму судового збору 3511 (три тисячі п?ятсот одинадцять) гривень 64 коп.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 01 серпня 2018 року.

Суддя Л.М. Чернявська

23.07.2018