Постанова

Іменем України

18 липня 2018 року

м. Київ

справа № 372/3378/15-ц

провадження № 61-14100св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

СтупакО. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Центренерго»,

відповідачі: Нещерівська сільська рада Обухівського району Київської області, Обухівська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_3,

треті особи: Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, Обухівська міська рада Київської області, Обухівське районне споживче товариство, ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2016 року у складі судді Кравченко М. В. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Приходька К. П., Березовенко Р. В., Голуб С. А.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (далі - ПАТ «Центренерго») звернулося до суду із позовом до Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, Обухівської районної державної адміністрації Київської області (далі - Обухівська РДА Київської області), ОСОБА_3 треті особи: Управління Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, Обухівська міська рада Київської області, про визнання незаконними і скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди, повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позову ПАТ «Центренерго» зазначило, що спірна земельна ділянка перебуває у його користуванні на підставі відповідного державного акта, однак нещодавно йому стало відомо про вилучення без його згоди зазначеної земельної ділянки та передачу її в оренду ОСОБА_3

Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, ПАТ «Центренерго» просило визнати незаконними та скасувати розпорядження Обухівської РДА Київської області від 06 липня 2005 року № 379 та від 22 серпня 2011 року № 932, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 17 серпня 2005 року, укладений між Обухівською РДА Київської області та ОСОБА_3, зареєстрований 07 лютого 2006 року за № 0003, щодо земельної ділянки площею 2,7179 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та повернути зазначену земельну ділянку позивачу.

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Центренерго», Обухівської міської ради Київської області, треті особи: ОСОБА_4, Обухівське районне споживче товариство, про визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею.

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що під час розгляду зазначеної справи йому стало відомо, що рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради народних депутатів Обухівського району Київської області від 25 листопада 2003 року № 1312 «Про розгляд заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення матеріалів вибору земельної ділянки площею 2,79 га наміченої для відведення в користування для створення фермерського господарства по вул. Польок» , яким вилучено із землекористування підсобного господарства Трипільської ТЕС земельну ділянку площею 2,79 га за їх згодою та переведено в землі міста не виконано та до державного акта не внесено змін про вилучення спірної земельної ділянки у землекористувача.

З урахування наведеного, ОСОБА_3 просив скасувати державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_2, який виданий на підставі рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради народних депутатів Обухівського району Київської області від 29 жовтня 1996 року № 509 «Про затвердження науково-технічної документації по виготовленню державного акта на право постійного користування земельною ділянкою підсобному сільському господарству Трипільської ДРЕС», загальною площею 8,948 га.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2016 року позов ПАТ «Центренерго» задоволено частково. Визнано незаконними та скасовано розпорядження Обухівської РДА Київської області від 06 липня 2005 року № 379 та від 22 серпня 2011 року № 932 в частині затвердження проекту відведення та передачі в оренду земельної ділянки площею 2,7179 га в межах Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, яка включена до складу земельної ділянки, щодо якої видано державний акт на право постійного користування землею від 06 лютого 1998 року НОМЕР_2.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 17 серпня 2005 року, укладений між Обухівською районною державною адміністрацією Київської області та ОСОБА_3, зареєстрований 07 лютого 2006 року за № 0003 в частині передачі в оренду земельної ділянки площею 2,7179 га в межах Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, яка включена до складу земельної ділянки, щодо якої видано державний акт на право постійного користування землею серії від 06 лютого 1998 року НОМЕР_2.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Центренерго», суд першої інстанції виходив з того, що у встановленому законом порядку спірна земельна ділянка площею 2,7179 га, у межах Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, яка включена до складу земельної ділянки, щодо якої видано державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_2 від 06 лютого 1998 року, із користування ПАТ «Центренерго» не вилучалася, а відповідне право користування не припинялося, що є підставою для скасування відповідних розпоряджень та договору оренди, в частинах, що стосуються спірної земельної ділянки.

При цьому, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що ОСОБА_3 не довів наявність на момент видачі оспорюваного державного акта порушення його прав чи законних інтересів.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

25 жовтня 2016 року ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Центренерго» та задоволення зустрічного позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що суди замість того, щоб вирішувати спір по суті заявлених вимог, розглядали питання законності рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради народних депутатів Обухівського району Київської області від 25 листопада 2003 року № 1312, що не входило ні до підстав, ні до предмета позову, при цьому зробили помилковий висновок про порушене відповідачами право позивача на вилучену у нього зазначеним рішенням земельну ділянку, оскільки останнє не скасоване у встановленому порядку та є чинним. Крім того, державний акт на право підсобного господарства Трипільської ДРЕС постійного користування землею площею 8,948 га виданий Обухівською міською радою народних депутатів Обухівського району Київської області поза межами її повноважень. Також заявлені ПАТ «Центренерго» позовні вимоги взагалі не могли бути задоволені, оскільки не стосуються порушених прав останнього у зв'язку з відсутністю у нього прав на спірну земельну ділянку, внаслідок її вилучення та припинення права користування за рішенням органу місцевого самоврядування в межах наданих повноважень, а також в результаті наступної ліквідації самого користувача земельної ділянки - підсобного господарства Трипільської ДРЕС. Крім того, при ухваленні оскаржуваних рішень суди посилалися на норми матеріального права у редакції, не чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2016 року відкрито провадження у зазначеній цивільні справі.

У січні 2017 року представник ПАТ «Центренерго» Трипільської теплової електростанції (далі - ПАТ «Центренерго» ТЕС) подав заперечення на касаційну скаргу, в яких просив відхилити касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У березні 2018 року Вищим спеціалізованих судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано справу Верховному Суду.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам статей 213, 214, 315 ЦПК України (у редакції станом на час ухвалення судових рішень у справі) щодо законності та обґрунтованості.

Судом установлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Обухівської міської ради народних депутатів від 29 жовтня 1996 року підсобному господарству Трипільської ДРЕС виданий державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_2, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування від 06 лютого 1998 року № 52 щодо земельної ділянки площею 8,948 га, з цільовим призначенням - для сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Виконавчого комітету Обухівської міської ради від 25 березня 1997 року № 159 внесено зміни до державного акта НОМЕР_2 та вилучено із землекористування земельну ділянку площею 1,567 га. Тобто розмір земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні Трипільської ТЕС ПАТ «Центренерго», згідно з вищезазначеним державним актом на право постійного користування землею складає 7,381 га.

Рішенням Виконавчого комітету Обухівської міської ради від 25 листопада 2003 року № 1312 вилучено із землекористування підсобного господарства Трипільської ТЕС земельну ділянку площею 2,79 га по вул. Польок, за їх згодою, та переведено в землі міста, надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення матеріалів вибору земельної ділянки площею 2,79 га, наміченої для відведення в користування для створення фермерського господарства по вул. Польок, ОСОБА_3 виготовлену документацію погодити з відповідними службами згідно з чинним законодавством України, а земельному відділу Обухівської міської ради внести зміни в державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_2, зареєстрований 06 лютого 1998 року № 52.

Розпорядженням Обухівської РДА Київської області від 06 липня 2005 року № 379 затверджено проекти відведення земельної ділянки площею 26,6838 га та 2,7179 га щодо передачі в оренду громадянину ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства у межах території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області та передано в оренду ОСОБА_3 земельну ділянку площею 31,4017 га для ведення фермерського господарства в межах території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області.

17 серпня 2005 року між Обухівською районною державною адміністрації та ОСОБА_3 укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 31,4017 га, що знаходиться в межах Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Розпорядженням Обухівської РДА Київської області від 22 серпня 2011 року № 932 внесено відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки від 17 серпня 2005 року, укладеного між Обухівською районною державною адміністрації та ОСОБА_3

Відповідно до договору від 26 серпня 2011 року, укладеного між цими ж сторонами, внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 17 серпня 2005 року щодо розміру земельної ділянки, а саме в оренду ОСОБА_3 передана земельна ділянка площею 3,2005 га.

Судом встановлено факт співпадіння точок, координат, кутів повороту тощо земельних ділянок, що перебувають у користуванні ПАТ «Центренерго» та в оренді ОСОБА_3 у частині площі 2,7179 га, тобто земельна ділянка площею 2,7179 га, за кадастровим номером НОМЕР_1, яка передана в оренду ОСОБА_3, входить до складу земель, визначених у державному акті на право постійного користування землею НОМЕР_2, виданому підсобному господарству Трипільської ДРЕС.

Відповідно до частини другої статті 95 Земельного кодексу України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно із частиною п'ятою статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Спірна земельна ділянка площею 2,7179 га в межах Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, яка включена до складу земельної ділянки, щодо якої видано державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_2 від 06 лютого 1998 року та яка передана в оренду ОСОБА_3, із користування ПАТ «Центренерго» не вилучалася, а відповідно право останнього на користування цією земельною ділянкою не припинялося, тобто ОСОБА_3 передано в оренду земельну ділянку без дотримання вимог закону та без попереднього вилучення цієї земельної ділянки від землекористувача, тобто в оренду передана не вільна земельна ділянка, чим порушені права землекористувача, які підлягають відновленню у судовому порядку.

Відповідно до статті 57, частини першої статті 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 131, 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем доведено, що спірна земельна ділянка із його користування не вилучалася, відповідне право користування на неї у позивача не припинялося, при цьому ОСОБА_3, отримавши у серпні 2015 року у користування за договором оренди спірну земельну ділянку, не довів наявність на момент видачі оспорюваного державного акта у лютому 1998 року порушення своїх прав чи законним інтересів.

Доводи касаційної скарги заявника проте, що рішенням органу місцевого самоврядування в межах наданих повноважень спірна земельна ділянка вилучена у ПАТ «Центренерго», а тому позовні вимоги останнього є безпідставними, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

29 липня 2003 року Трипільська ТЕС подала до Обухівської районної державної адміністрації лист вих. № 04-2941, з якого вбачається, що Трипільській ТЕС для розвитку підсобного господарства «Польок» відведена земельна ділянка площею 30,104 га та виданий державний акт на право постійного користування землею № 033388. У зв'язку з тим, що у Трипільської ТЕС відпала необхідність у користуванні зазначеною земельною ділянкою, вони просили вирішити питання щодо її вилучення із користування останньої. Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області від 19 грудня 2003 року № 725 припинено право постійного користування земельною ділянкою підсобного господарства «Польок» Трипільської ТЕС площею 30,104 га. Проте у рішенні Виконавчого комітету Обухівської міської ради від 25 листопада 2003 року № 1312 при вирішенні питання про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення матеріалів вибору земельної ділянки площею 2,79 га, наміченої для відведення в користування для створення фермерського господарства по вул. Польок, враховувався лист-згода Трипільської ТЕС про вилучення земельної ділянки належної їй згідно із державним актом на право постійного користування землею НОМЕР_2. Тобто в основу зазначеного рішення Виконавчого комітету покладено лист-згоду Трипільської ТЕС, яку остання не надавала та вона не відмовлялася від наданої їй у користування земельної ділянки, за державним актом від 06 лютого 1998 року НОМЕР_2, а відмовилася від наданої їй земельної ділянки за державним актом № 033388.

Доводи касаційної скарги про те, що державний акт на право постійного користування землею І-КІ № 003387 виданий Обухівською міською радою народних депутатів Обухівського району Київської області поза межами її повноважень, не заслуговують на увагу, так як в даному випадку не мають правового значення, оскільки на момент його видачі не були порушені права та законні інтереси ОСОБА_5, в користування якого спірна земельна ділянка за договором оренди перейшла значно пізніше.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог статей 303, 304 ЦПК України 2004 року перевірив доводи апеляційної скарги та навів висновки на їх спростування, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статті 315 ЦПК України 2004 року. Інші доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 15 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г. І.Усик