Справа № 609/969/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області

В складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

За участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

вимоги позивача: про визнання права власності на будинковолодіння бувшого колгоспного двору

учасники справи - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 25 липня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (далі відповідачі) з вимогою про визнання права власності на будинковолодіння бувшого колгоспного двору, що залишилося після смерті матері позивача - ОСОБА_7.

2. Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із: ? частини будинковолодіння бувшого колгоспного двору (житловий будинок з господарськими будівлями), яке розташоване у АДРЕСА_3. Дане домоволодіння відноситься до колгоспного двору, померлий був головою колгоспного двору.

Після своєї смерті померлий залишив заповіт від 24.11.1997 року, посвідченого секретарем Вілійської сільської ради Лукащук М.А., зареєстрованого в реєстрі за №31, відповідно до якого померлий залишив все своє майно позивачу, однак остання відмовилася спадкувати по заповіту.

Після смерті ОСОБА_5, належне йому спадкове майно успадкувала його дружина ОСОБА_7, однак юридично його не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла матір позивача - ОСОБА_7. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із: будинковолодіння бувшого колгоспного двору (житловий будинок з господарськими будівлями), яке розташоване у АДРЕСА_3. Дане домоволодіння відноситься до колгоспного двору, померла була членом колгоспного двору.

Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак йому було відмовлено, оскільки право власності на вказаний будинок було зареєстровано за колгоспним двором та не виділено частки члена колгоспного двору тому неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом, а також рекомендовано із позовом звернутися до суду

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею, як спадкоємцем першої черги спадкування, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері - ОСОБА_7.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 26 липня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче судове засідання на 31 липня 2018 року.

4. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

5.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Із свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_1, що видане Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_5.

7. Із свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_5 від 25.01.2010 року, що видане Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача - ОСОБА_7.

8. Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.08.1989 року вбачається, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами у АДРЕСА_3 належить колгоспному двору, головою якого є померлий ОСОБА_5, реєстровий напис №567 від 25.08.1989 року.

9. Померлий ОСОБА_5 залишив заповіт, посвідчений секретарем Вілійської сільської ради 24.11.1997 року, реєстраційний запис №31, згідно якого заповів майно позивачу ОСОБА_1, однак остання відмовилася спадкувати по заповіту.

10. Із довідки №532 від 18.06.2018 року виданою Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були подружжям.

11. Згідно архівного витягу із погосподарської книги №6 Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області за 1986-1990 роки вбачається, що станом на 01.07.1990 року у домоволодінні, яке знаходиться у с. Тетильківці були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 (голова сім'ї) та ОСОБА_7, (член сім'ї).

12. Померлій ОСОБА_7 та померлому ОСОБА_5 належало по 1/2 частині домоволодіння у АДРЕСА_3.

13. Із довідки №583 від 11.07.2018 року виданою Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, разом з ним проживала його дружина ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, що дає підстави вважати останню такою, що вступила в управлінням спадковим майном після смерті спадкодавця, в силу п.1 ч.1 ст.549 ЦК України РСР від 1963 року.

Отже, померлій ОСОБА_7 належало майно, що складється із будинковолодіння бувшого колгоспного двору (житловий будинок з господарськими будівлями), яке розташоване у АДРЕСА_3.

14. Із довідки про технічні показники об'єкта нерухомого майна №175 виданої 18.07.2018 року КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок 1932 року побудови з господарськими будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_3, зареєстрований за померлим ОСОБА_5, на підставі свідоцтва на право власності видане на підставі рішення виконкому Шумської районної ради №169 від 26.07.1989 року.

15. Згідно №533 від 18.06.2018 року виданою Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_7 і ОСОБА_7 одна і та ж сама особа.

16. Із довідки №534 від 18.06.2018 року виданою Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_5 і ОСОБА_5 одна і та ж сама особа.

17. Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 15.06.1965 року вбачається, що померлі ОСОБА_5. та ОСОБА_7, являються батьками позивача ОСОБА_1

18. Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 від 12.08.1971 року вбачається, що позивач ОСОБА_1. та ОСОБА_10. одружилися, де після укладення шлюбу, останній було присвоєнно прізвище «ОСОБА_1».

19. Із довідки №582 від 11.07.2018 року виданою Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживала разом з своєю мамою ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на день її смерті, що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем - ОСОБА_7

ІV. Оцінка Суду.

20. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

21. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

22. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

23. На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

24. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

25. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

26. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

27. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

28. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

29. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

30. У зв'язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

31. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок з господарськими будівлями не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

32. Позивачем при подачі позову було сплачено 704 грн. 80 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до ОСОБА_2, ОСОБА_3 вимоги статті 141 ЦПК.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, ст.ст. 120, 112 ЦК Української РСР суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_8, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_9, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька с.В.Дедеркали Шумського району Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_10, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3), про визнання права власності на будинковолодіння бувшого колгоспного двору - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_3, 1932 року побудови, загальною площею 63,0 м2, житловою площею 37,2 м2.

3. Не застосовувати до ОСОБА_2, ОСОБА_3 вимоги статті 141 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 31 липня 2018 року.

Суддя: О. В. Ковтунович