Провадження № 2/200/4518/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

«18» червня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Моторс», третя особа ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову вказав, що 10 лютого 2015 рокуводій ОСОБА_2, керуючи автомобілем „ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1, на автошляху «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя», в районі 446 км + 360 м, не врахував дорожні обставини, внаслідок чого припустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався попереду, в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі пошкоджено. З вини ОСОБА_2 позивачу, як власнику автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 у звязку пошкодженням особистого майна заподіяно шкоду. Згідно висновкуекспертногоавтотоварознавчого дослідження №2467 від 22.10.2015 року розмір матеріальної шкоди, який завдано позивачу, склав 184 704, 45 гривень, за проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатив 500,00 гривень. Відповідальною особою за спричинену шкоду є ТОВ «Еліт-Моторс», яке застрахувало свою відповідальність перед третіми особами за шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди у ПрАТ СК «Уніка».ПрАТ СК «Уніка» сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 49000,00 гривень, тому посилаючись на вимоги ст. 1194 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, яка складає 135704,45 гривень.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 141204, 45 гривень, з яких: 135 704,45 гривень матеріальна шкода, спричинена внаслідок пошкодження автомобіля «Фольксваген» реєстраційний номер НОМЕР_2; витрати на оцінку завданої внаслідок ДТП шкоди в сумі 500, 00 гривень; 5 000, 00 гривень витрати на правову допомогу та понесені судові витрати.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 22 лютого 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Моторс», третя особа ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення повісток, а також заявою представника відповідача від 22.08.2017 року про ознайомлення з матеріалами справи, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Третя особа в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, пояснень по суті позовної заяви не надала.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

10 лютого 2015 року близько 4:00 години водій ОСОБА_2, на автошляху «Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя», в районі 446 км + 360 м,керуючи автомобілем марки „ДАФ, державний номер НОМЕР_3, не врахував дорожні обставини, внаслідок чого припустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», державний номер НОМЕР_4, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року у справі № 200/4402/15-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Автомобіль позивача «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2, у результаті вищевказаної ДТП зазнав пошкоджень.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до висновку № 2467 експертного автотоварознавчого дослідження від 22.10.2015 року про встановлення розміру матеріального збитку, складеного експертом ОСОБА_4, матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження складає 184 704, 45 гривень.

Вартість проведення експертизи складає 500,0 гривень, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 218 від 01.10.2015 року.

Вищенаведений висновок автотоварознавчого дослідження та його обґрунтування, у суду не викликають сумніву.

Володільцем джерела підвищеної небезпеки автомобіля «ДАФ», реєстраційний номер НОМЕР_3, згідно тимчасового реєстраційного талону ДАР № 020355 є ТОВ «Еліт-Моторс», що зобовязує відповідача відшкодувати завдану ДТП шкоду.

Відповідно до наданого позивачем полісу № АІ/0864196 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ДАФ», реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент події ДТП була застрахована у ПрАТ СК «Уніка». Згідно наданого полісу ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого складає 50 000,00 гривень з франшизою 1 000 гривень.

За твердженням позивача, ПрАТ СК «Уніка» сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 49000,00 гривень, тобто в повному обсязі меж відповідальності, згідно полісу та діючого законодавства України.

У відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність у випадку недостатності страхової виплати для повного відшкодування заподіяної нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ТОВ «Еліт-Моторс» з урахуванням вимог ст. 1194 ЦК України різниці між фактичним розміром шкоди 184 704, 45 гривень та страховою виплатою в розмірі 49 000 гривень, що складає 135 704, 45 гривень в рахунок відшкодування шкоди заподіяної пошкодженням автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_2, а також витрат на оцінку, завданої внаслідок ДТП шкоди в сумі 500, 00 гривень.

Стосовно позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 5000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

При визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката по конкретній справі, адресований клієнту.

Як вбачається з письмових матеріалів справи,між позивачем та адвокатом ОСОБА_5 29 жовтня 2015 року був укладений договір про надання юридичної допомоги.

Відповідно до квитанції від 29 жовтня 2015 року, позивачем ОСОБА_1 було сплачено 5000 грн. адвокату ОСОБА_5 за надання правової допомоги.

Однак на підтвердження відповідності понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги не було надано жодних належних та допустимих доказів, окрім договору та квитанції, зокрема,детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, як того вимагає ст. 137 ЦПК України.

Відсутність відповідних доказів не дає можливості суду визначити відповідність понесених стороною витрат наданій правовій допомозі, в звязку з чим суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування витрат на правову допомогу немає, а тому у цій частині позову повинно бути відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1412, 00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимогиРоманенко ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Моторс», третя особа ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Моторс» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 135 704, 45 гривень, спричинену внаслідок пошкодження автомобіля «Фольксваген» реєстраційний номер НОМЕР_2, та500 гривень витрати, повязані з оплатою висновків спеціаліста, всього 136204,45 грн. (сто тридцять шість тисяч двісті чотири гривні 45 коп.)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Моторс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1412 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску