АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року

м. Рівне

Справа № 560/653/18

Провадження № 22-ц/787/1277/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

учасники справи:

позивач: Керівик Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дубровицької районної державної адміністрації та Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня"

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури Я. Баглєй на ухвалу Дубрровицького районного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року, ухваленого в складі судді Сидоренко З.С., в м. Дубровиця, у справі №560/653/18

в с т а н о в и в :

04 травня 2018 року Керівик Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Дубровицької районної державної адміністрації та Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня" звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача на користь Дубровицької районної державної адміністрації витрати за перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні в сумі 4992,68 грн.

Ухвалою судді Дубрровицького районного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала судді мотивована тим, що прокурор не усунув недоліків позовної заяви зазначених в ухвалі суду від 10 травня 2018 року та не обгрунтував наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня".

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі заступник керівника вказує на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що відповідно до Конституції України представництво інтересів держави в особі органів державної влади здійснює прокурор, який самостійно визначає підстави представництва і такі мотиви наведено.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Установлено, що ухвалою судді Дубровицького районного суду від 10 травня 2018 року позовну заяву Керівника Сарненської місцевої прокуратури поданої в інтересах держави в особі Дубровицької районної державної адміністрації та Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарному лікуванні потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4992,68 грн. залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, обґрунтування представництва інтересів держави в особі Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня".

На виконання вказаної ухвали суду заступником керівника Сарненської місцевої прокуратури подано заяву з обгрунтуванням представництва інтересів держави в особі Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня" та надано докази досудового врегулювання спору.

Ухвалою судді Дубрровицького районного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Такі випадки передбачені, зокрема, статтями 23, 33, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», статтею 56 ЦПК України , відповідно до яких прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах; прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року 3-рп/99 у справі про офіційне тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України під представництвом прокуратурою України інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Статтею 1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» визначено, що систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України та інші центральні органи виконавчої влади. Система центральних органів виконавчої влади є складовою системи органів виконавчої влади, вищим органом якої є Кабінет Міністрів України.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

За змістом наведених положень закону прокурор управі пред'явити позов в інтересах держави, якщо, зокрема, відсутній орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або у відповідного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду.

Прокурор має право здійснювати представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Прокурор зазначає про відповідні обставини в позовній заяві, наводить відповідне обґрунтування та набуває статусу позивача.

Тобто, наведене законодавство не перешкоджає прокурору як службовій особі, наділеній законом спеціальними повноваженнями, пред'явити позов і виступати позивачем у справі за наявності вищевказаних підстав, навпаки вказує на таке право.

Прокурор послався у позовній заяві на вказані вище норми закону, та вказав, що Комунальний заклад охорони здоров'я, який поніс витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення перебуває на балансі Дубровицької районної державної адміністрації та фінансується за рахунок бюджетних коштів, а тому позивачем визначено порушеними інтереси держави в особі Дубровицької районної державної адміністрації та Комунального закладу охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня". Крім того, прокурор зазначив, що Дубровицька райдержадміністрація та Комунальний заклад охорони здоров'я "Дубровицька центральна районна лікарня" неналежним чином здійснюють покладені на них обов'язки щодо захисту інтересів держави.

Відтак, заява та додані до неї матеріали містять достатні дані для висновку про пред'явлення прокурором у межах своєї компетенції позову в інтересах держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Отже, суд на зазначені положення закону уваги не звернув, усупереч наведеним вимогам закону доводи прокурора не перевірив та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Тому на підставі ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 6, ст. 379 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури Я. Баглєя задовольнити.

Ухвалу Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 травня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 25 липня 2018 року.

Головуючий :

Судді :