справа №619/969/17
провадження №6/619/89/18
УХВАЛА

іменем України

01 серпня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

секретаря судового засідання Суржкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву АО «Ястребова, Кузьмін і партнери», що діє в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів №619/969/17 такими, що не підлягають виконанню, -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про визнання виконавчих листів № 619/969/17 такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що в провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходилась цивільна справа №619/969/17, за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

19 квітня 2018 року Дергачівським районним судом Харківської області було ухвалено рішення по справі №619/969/17, яким позовні вимоги Позивача було задоволено частково, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 600 грн., судові витрати у розмірі 420 грн.

У звязку із складністю справи у відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, Дергачівський районний суд Харківської області суд 19.04.2018 року проголосив резолютивну частину рішення по справі №619/969/17.

Повний текст рішення по справі №619/969/17 було виготовлено 27 квітня 2018 року.

11 травня 2018 року на адресу представника ОСОБА_1 з Дергачівського районного суду Харківської області надійшов повний текст рішення по справі №619/969/17.

Таким чином рішення від 19.04.2018 року Дергачівського районного суду Харківської області по справі №619/969/17, набуває законної сили 11 червня 2018 року.

18 травня 2018 року представником ОСОБА_1 було направлено апеляційну скаргу до Дергачівського районного суду Харківської області по справі №619/969/17.

Згідно зворотного повідомлення Дергачівський районний суд Харківської області отримав апеляційну скаргу 30 травня 2018 року.

Відповідно супровідного листа з Дергачівського районного суду Харківської області, який надійшов на адресу представника ОСОБА_1 06 червня 2018 року , Дергачівський районний суд Харківської області 31 травня 2018 року направив цивільну справу №619/969/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 до Апеляційного суду Харківської області .

Таким чином рішення по справі №619/969/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди не набуло законної сили.

Тому враховуючи, що виконавчі листи по справі №619/969/17 видані на підставі наведеного рішення не підлягає виконанню, а постанови державного виконавця про відкриття провадження на його підставі є такими, що підлягає скасуванню.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні просила задовольнити заяву в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував в частині задоволення заяви про стягнення коштів на професійну правничу допомогу.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вивчивши надані до неї докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19.04.2018 року Дергачівським районним судом Харківської області було винесено рішення по справі №619/969/17, за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

У звязку із складністю справи у відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, Дергачівський районний суд Харківської області суд 19.04.2018 року проголосив резолютивну частину рішення по справі №619/969/17.

Повний текст рішення по справі №619/969/17 було виготовлено 27 квітня 2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення .

Відповідно до п.2 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

11 травня 2018 року на адресу представника ОСОБА_1 з Дергачівського районного суду Харківської області надійшов повний текст рішення по справі №619/969/17, що підтверджується копією Витягу з журналу вхідної кореспонденції ПП «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ГРУП» за 11.05.2018 рік (копія додається).

Таким чином рішення від 19.04.2018 року Дергачівського районного суду Харківської області по справі №619/969/17, набуває законної сили 11 червня 2018 року.

Однак 25.05.2018 року Дергачівським районним судом Харківської області видано виконавчі листи.

Відповідно до п.1 ч.2. ст.354 ЦПК України Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

3. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

18 травня 2018 року представником ОСОБА_1 було направлено апеляційну скаргу до Дергачівського районного суду Харківської області по справі №619/969/17.

Згідно зворотного повідомлення Дергачівський районний суд Харківської області отримав апеляційну скаргу 30 травня 2018 року.

Згідно супровідного листа з Дергачівського районного суду Харківської області, який надійшов на адресу представника ОСОБА_1 06 червня 2018 року, Дергачівський районний суд Харківської області 31 травня 2018 року направив цивільну справу №619/969/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 до Апеляційного суду Харківської області .

Таким чином рішення по справі №619/969/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди не набуло законної сили.

18 червня 2018 року Апеляційним судом Харківської області було відкрито апеляційне провадження по справі №619/969/17, копія додається.

12 червня 2018 року представнику ОСОБА_1 стало відомо, що Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції 05.06.2018 року було відкрито виконавче провадження №56522290 та виконавче провадження №5622275 (довідка з Єдиного реєстру боржників додається) про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Під час відкриття виконавчого провадження 05.06.2018 року державним виконавцем було накладено арешт на майно ОСОБА_1

Згідно п.2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатом розгляду скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, здійсненні державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції заходи в рамках виконавчого провадження № 56522290 та ВП №5622275 є таким, що здійсненні без правових підстав, визначених чинним законодавством України, так як рішення від 19.04.2018 року Дергачівського районного суду Харківської області по справі №619/969/17, не набрало законної сили.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 21 та 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

У статті 1 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень (інших) органів сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають виконанню.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону.

Частиною 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виходячи зі змісту ст. 431 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконанню підлягають рішення суду, що набрали законної сили.

Статтею 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково, або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» зазначено, що словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обовязку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, виконавчі листи були видані 25.05.2018 року, коли рішення від 19.04.2018 року Дергачівського районного суду Харківської області не набрало законної сили.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Заявником доведено наявність обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в розмінні положень ст.432 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

У заяві представник ОСОБА_1 вказала, що орієнтовна сума судових витрат, які він поніс, витрат на професійну правничу допомогу, яка надана АО «ЯСТРЕБОВА,КУЗЬМІН І ПАРТНЕРИ», в розмірі 5000 грн. згідно розрахунку розміру витрат на правничу допомогу, що підлягає оплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги в зазначеній цивільній справі.

Судом встановлено, що 18 червня 2018 року між ОСОБА_1 та АО «ЯСТРЕБОВА,КУЗЬМІН І ПАРТНЕРИ» укладено угоду про надання правничої допомоги. Того ж дня, між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до Договору №137 від 18.062018 року. За умовами Додаткової угоди №1 від 18.06.2018 року клієнт зобовязаний сплатити суму, яка обумовлена між ним та адвокатом при укладенні договору, так сума яка підлягає сплаті становить 5000 грн. На підтвердження виконаних робіт ОСОБА_1 надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у розрахунку розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки заявником ОСОБА_1 надано належні докази щодо обсягу наданих послуг адвоката і виконаних ним робіт та їх вартості, предявлена до стягнення сума не виходить за граничні рамки, встановлені ст.137 ЦПК України, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 на його користь витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс при розгляді заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.137,141 354, 431, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати виконавчий лист №619/969/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 про стягнення грошової суми в розмірі 600 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Визнати виконавчий лист №619/969/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 про стягнення грошової суми в розмірі 420 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (пять тисяч) грн. у звязку із поданням даної заяви до суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення або підписання ухвали суду без її проголошення у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання.

У відповідності до п.15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л. В. Калиновська