УХВАЛА

09 липня 2018 року суддя Барського районного суду Вінницької області Єрмічова В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (скорочене найменування ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду із вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що згідно заяви № б/н від 6 жовтня 2011 року ОСОБА_1 цього ж дня отримала кредит в розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Оскільки, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, тому станом на 26 квітня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 73309 гривень 47 копійок, яку ПАТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1

Дослідивши вказану позовну заяву та додані до неї документи вважаю за необхідне залишити її без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зі змісту позовної заяви та додатків до неї вбачається, що позивачем не виконано вимогу, передбачену п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зокрема, не зазначено відомості про:

- вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору.

Крім того, позивачеві слід зазначити:

- докази, якими може бути підтверджено отримання кредитних коштів ОСОБА_1 та їх розмір;

- про дату припинення виконання ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором та якими доказами це може бути підтверджено;

- розширений розрахунок заборгованості, із зазначенням сплати чи несплати відповідачем грошових коштів щомісячно;

- строк дії платіжної картки, на яку встановлено кредитний ліміт відповідачеві;

- про повідомлення відповідача щодо можливості настання фінансових санкцій у разі неналежного виконання зобовязань по кредитному договору та несплати заборгованості, та якими доказами це може бути підтверджено.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 цього Закону суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року, зазначено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 5 квітня 2001 року № 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі.

Однак, до позовної заяви додано платіжне доручення № PROM3ВІА8V від 3 травня 2018 року, яке не відповідає вимогам, зазначеним вище, оскільки у вказаному документі не зазначено прізвище, ім'я та по батькові уповноважених посадових осіб, зокрема, бухгалтера та керівника установи та не скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а тому це платіжне доручення не може бути належним доказом сплати судового збору.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 цього Закону здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.

Кредитний договір № б/н між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено 6 жовтня 2011 року.

За таких підстав позивачеві слід зазначити про те, чи отримано ПАТ КБ "ПриватБанк" дозвіл на право здійснення операцій з їх переліком, який вказується у додатку до дозволу про перелік операцій, станом на день укладення кредитного договору зазначеного вище та якими доказами це може бути підтверджено, а також зазначити про те, коли було прийнято Статут ПАТ КБ "ПриватБанк" та дату внесення до нього змін, зокрема, прийняття його нової редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Однак, подані до позовної заяви копії документів, належним чином не засвідчені, що суперечить вимогам, зазначеним вище.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, про що повідомити позивача і надати йому триденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії цієї ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України в разі не виконання позивачем вимог суду у встановлений строк заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі частин 1, 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року, керуючись пунктами 1, 2 ст. 95, пунктами 5, 6, 10 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177, частинами 1, 3, 7 ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості залишити без руху.

Надати позивачеві триденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії цієї ухвали.

В разі невиконання позивачем вимог вказаних в ухвалі суду у встановлений строк заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя