Ухвала

16 липня 2018 року

м. Київ

справа № 757/19872/13-ц

провадження № 61-38851ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промисловий банк», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національний банк України, Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів, про визнання частково недійсним договору про відступлення права вимоги,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року.

Як убачається з касаційної скарги, її подано до Верховного Суду 18 червня 2018 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення судом апеляційної інстанції ухвали).

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень заявник вказує про те, що пропуск цього строку був зумовлений безвідповідальністю представників заявника.

Наведені заявником причини, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року, не можуть бути визнані поважними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Таким чином, Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» необхідно навести поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження та надати докази на підтвердження підстав пропуску цього строку.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

За подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також у порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено в касаційній скарзі всіх учасників справи, їхнє місцезнаходження або місце проживання чи перебування.

Крім того, заявник подає касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року, а просить суд скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 червня 2016 року, що не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

У порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено, в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У зв'язку з цим заявнику необхідно обґрунтувати вимоги касаційної скарги уточнити її прохальну частину відповідно до вимог статті 409 ЦПК України та відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 липня 2016 року залишити без руху і надати строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк