Постанова

Іменем України

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 450/1963/15-ц

провадження № 61-8739св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідачі: ОСОБА_3, приватне підприємство «Світ риби»,

представник приватного підприємства «Світ риби» - Гвоздюк Ростислав Миколайович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного підприємства «Світ риби» на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року у складі судді Мусієвського В. Є. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 01 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Кабаля І. І., Копняк С. М., Монастирецького Д. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, приватного підприємства «Світ риби» (далі - ПП «Світ риби») про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов'язання.

Позовна заява мотивована тим, щорішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2013 року у справі № 704/479/12 за їх позовом до ПП «Світ риби», відкритого акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на його користь 25 500 грн на відшкодування майнової шкоди,

417 грн 75 коп. судових витрат, а разом - 25 967 грн 75 коп., стягнуто з ПП «Світ риби» на його користь 33 343 грн 20 коп. матеріальних збитків, 800 грн витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, 3 900 грн витрат, пов'язаних з евакуацією транспортного засобу, 417 грн 75 коп. судових витрат, а всього - 38 460 грн 95 коп., стягнуто з ОСОБА_3 на його користь 4 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, 414 грн 60 коп. судових витрат, а всього - 4 414 грн 60 коп., стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, 614 грн 60 коп. судових витрат, а всього - 3 614 грн 60 коп.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 05 березня 2014 року вказане вище рішення суду в частині вимог до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» та ПП «Світ риби» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ПП «Світ риби» на його користь 58 843 грн 20 коп. у відшкодування майнової шкоди,

3 900 грн витрат за евакуацію транспортного засобу, 800 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження та 635 грн 40 коп. судового збору. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Зазначали про те, що 29 травня 2015 року ПП «Світ риби» сплатив на його користь 64 178 грн 60 коп., однак ОСОБА_3 не здійснено жодних виплат на виконання вказаних вище судових рішень.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1, ОСОБА_2 просили суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь 3 393 грн 76 коп. інфляційних втрат та

3 % річних, на її користь 2 778 грн 76 коп. інфляційних втрат та 3 % річних, стягнути з ПП «Світ риби» на його користь 49 620,54 грн. інфляційних втрат та

3 % річних.

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області

від 05 листопада 2015 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 393 грн

76 коп., з яких: 3 203 грн 27 коп. інфляційних втрат та 190 грн 49 коп. 3 % річних. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 778 грн 76 коп., з яких:

2 622 грн 79 коп. інфляційних втрат та 155 грн 97 коп. - 3 % річних. Стягнуто з

ПП «Світ риби» на користь ОСОБА_1 49 620 грн 54 коп., з яких: 47 241 грн

54 коп. інфляційних втрат та 2 379 грн 3 % річних. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Заочне рішення районного суду мотивовано тим, що відповідачі зобов'язані сплатити на користь позивачів інфляційні втрати та 3 % річних за період прострочення виконання визначених грошових зобов'язань у відповідності до частини другої статті 625 ЦК України. У зв'язку із чим 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 4 414 грн 60 коп. ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 за період з 05 березня 2014 року (дата набрання законної сили рішенням суду першої інстанції, яке стало підставою для стягнення вказаної суми) по

11 серпня 2015 року (період, який позивачі вказують у позовній заяві та не заявляють до дня ухвалення рішення), протягом якого сплинуло 525 днів становить 190 грн 49 коп. Втрати у зв'язку з невиконанням рішення суду в частині повернення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становлять 3 203 грн 27 коп. 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 3 614 грн 60 коп. ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 за період з 05 березня 2014 року по 11 серпня 2015 року становить 155 грн 97 коп. Втрати у зв'язку з невиконанням рішення суду в частині повернення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становлять 2 622 грн 78 коп. Крім того, 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 64 178 грн 60 коп. ПП «Світ риби» перед ОСОБА_1 за період з

05 березня 2014 року по 29 травня 2015 року (дата сплати заборгованості), протягом якого сплинув 451 день, становить 2 379 грн. Втрати у зв'язку з невиконанням рішення суду в частині повернення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становлять 47 241 грн 54 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 01 серпня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_3, ПП «Світ Риби» відхилено. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, обставини справи встановлені вірно, доказам, що надані сторонами, дана належна оцінка. Здійснений розрахунок

3 % річних та інфляційних втрат є правильним.

У касаційнійскарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПП «Світ риби», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення в частині задоволених вимог до ПП «Світ риби» та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові ОСОБА_1, ОСОБА_2

Отже, заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області

від 05 листопада 2015 року та ухвала Апеляційного суду Львівської області

від 01 серпня 2016 року оскаржуються в частині стягнення з ПП «Світ риби» на користь ОСОБА_1 3 % річних, інфляційних втрат та судового збору, у решті вказані судові рішення не оскаржуються, тому у силу положень статті 400 ЦПК України не переглядаються.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення є незаконними, необґрунтованими та ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. ПП «Світ риби» зазначало, що дія частини другої статті 625 ЦК України про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають із завданням шкоди, оскільки, між позивачами та відповідачами виникли правовідносини, що пов'язані саме із завданням шкоди, а тому статтю 625 ЦК України не потрібно було застосовувати. Крім того, посилалося на те, що ПП «Світ риби» нічого не було відомо про зміст та дату набрання законної сили рішеннями Воловецького районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2013 року та Апеляційного суду Закарпатської області від 05 березня 2014 року, про факт оскарження чи неоскарження їх сторонами у касаційному порядку та результатів розгляду,

а також отримання позивачем виконавчого листа лише 15 серпня 2014 року, направлення його для виконання органам Державної виконавчої служби лише

06 березня 2015 року та невжиття ним жодних дій, до вчинення яких ПП «Світ риби» не могло виконати свого обов'язку з відшкодування останньому майнової шкоди, а саме - позивач на протязі року не звертався до підприємства із заявами про перерахування коштів та не повідомляв номерів своїх банківських рахунків для здійснення переказу коштів. Вказане свідчить про прострочення кредитора, а тому до ПП «Світ риби» в силу вимог чинного законодавства України не може бути застосована відповідальність за прострочення грошового зобов'язання, передбаченого статтею 625 ЦК України. Зазначало про те, що прострочення боржника (прострочення виконання грошового зобов'язання) могло би мати місце лише у випадку добровільного невиконання ПП «Світ риби» зобов'язань перед позивачем у строк, встановлений у постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження і таке прострочення мало би місце лише після 16 березня 2015 року. Також, позивачем неправильно обчислено суму простроченого грошового зобов'язання з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

У лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення на касаційну скаргу

ПП «Світ риби» від ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якому вони посилалися на те, що підстави, зазначені у касаційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень. Крім того, зазначали про те, що за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Судом першої інстанції вірно встановлено 3 % річних та інфляційні втрати, які стягнуто з ПП «Світ риби» на користь ОСОБА_1

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, що рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2013 року у справі № 704/479/12 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПП «Світ риби», відкритого акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 25 500 грн на відшкодування майнової шкоди, 417 грн 75 коп. судових витрат, а разом - 25 967 грн 75 коп., стягнуто з ПП «Світ риби» на користь ОСОБА_1 33 343 грн 20 коп. матеріальних збитків, 800 грн витрат на проведення автотоварознавчого дослідження,

3 900 грн витрат, пов'язаних з евакуацією транспортного засобу, 417 грн 75 коп. судових витрат, а всього - 38 460 грн 95 коп., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, 414 грн

60 коп. судових витрат, а всього - 4 414 грн 60 коп., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, 614 грн 60 коп. судових витрат, а всього - 3 614 грн 60 коп.

Рішенням Апеляційний суд Закарпатської області від 05 березня 2014 року вищевказане рішення в частині вимог до приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» та ПП «Світ риби» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ПП «Світ риби» на користь ОСОБА_1 58 843 грн 20 коп. у відшкодування майнової шкоди, 3 900 грн витрат за евакуацію транспортного засобу, 800 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження та 635 грн 40 коп. судового збору.

Встановлено, що 29 травня 2015 року ПП «Світ риби» сплатив на користь ОСОБА_1 64 178 грн 60 коп., ОСОБА_3 не здійснив жодних дій виконання своїх зобов'язань.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною п'ятою вказаної вище статті визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Крім того, пунктом 4 частини другої статті 11 ЦК України передбачено виникнення зобов'язань з юридичних фактів.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли обґрунтованого висновку про те, що ПП «Світ риби» зобов'язано сплатити на користь позивачів інфляційні втрати та 3 % річних за період прострочення виконання визначених грошових зобов'язань. У зв'язку із чим 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 64 178 грн 60 коп. підприємства перед ОСОБА_1 за період з

05 березня 2014 року по 29 травня 2015 року (дата сплати суми заборгованості), протягом якого сплинуло 451 днів, становить 2 379 грн. Втрати у зв'язку з невиконанням рішення суду в частині повернення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становлять 47 241 грн 54 коп. Здійснений розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат є правильним.

Доводи касаційної скаргивисновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Світ риби» залишити без задоволення.

Заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області

від 05 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області

від 01 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта