Справа № 750/4303/18
Провадження № 2/750/1367/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Карацюба М.М.,
за участі позивача, представника відповідача Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Шетеля Л.І., представника відповідача Державної казначейської служби України Устименко І.Г., прокурора Дмитренко В.В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в:
10 травня 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про відшкодування моральної шкоди та просить стягнути на його користь на відшкодування моральної шкоди за рахунок Державного бюджету України 100000 грн. шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку України. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у судових рішеннях визнано протиправними бездіяльність Головного територіального управління юстиції за період з 13 січня 2012 р. по 25 серпня 2014 р., з 1 квітня 2014 р. по 25 вересня 2014 р., з 26 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 р. з 8 серпня 2017 р. по 14 березня 2018 р. з 24 серпня 2016 р. по 14 березня 2018 р. в частині не виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження", визнано протиправною та скасована постанова про повернення виконавчих документів справи № 2-а-128/11, визнано неправомірними та скасовані постанови яро закінчення виконавчих проваджень від 05.02.2015 ВП № 27277002 і від 06.02.2015 ВП № 32495321. Факт заподіяння моральної шкоди обґрунтовує погіршенням стану здоров`я. Вказав, що моральні страждання виразились в руйнуванні життєвих планів та моральних зв`язків, в душевних стражданнях, психічних розладах, приниженні честі та гідності. Зазначив, що дії відповідачів суперечили нормам законодавства України, Конвенції з прав людини та основоположних свобод, прецедентного права і судової практики Європейського суду з прав людини. Додав, що дії відповідачів були умисні, тривалі і мали на меті завдання моральних страждань, що привели до погіршення стану його здоров`я.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та наполягав на задоволенні.

Представник Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області проти позову заперечував з урахуванням поданого відзиву.
Представник Державної казначейської служби України позов не визнав та заперечував з урахуванням поданого відзиву.
Прокурор проти позову заперечував.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
23.06.2011 державним виконавцем Головного управління юстиції у Чернігівській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 27277002 на виконання виконавчого листа по справі № 2-2290/10 про виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 та 2010 роки, як інваліду війни 3 групи відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і встановлено строк виконання до 30.07.2011 р.

05.02.2015 винесено постанову про закінчення ВП № 27277002 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

02.04.2012 Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист № 2-а-6124/2011 по справі про виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік, як інваліду війни 3 групи відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

06.04.2012 відповідачем винесено постанову про відкриття ВП № 32495321 з виконання виконавчого листа № 2-а-6124/2011 і встановлено строк виконання негайно.

06.02.2015 відповідачем винесено постанову про закінчення ВП № 32495321 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 березня 2015 року визнано неправомірною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Постилякової М.Б. про закінчення виконавчого провадження від 05.02.2015 ВП № 27277002. Визнано неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області Постилякової М.Б. про закінчення виконавчого провадження від 06.02.2015 ВП № 32495321.

29 квітня 2015 року постанова набула законної сили.

31.10.2014 позивач подав до Головного управління юстиції у Чернігівській області заяви із судовими рішеннями по справі № 2-2290/10 для виконання.

3гідно листа Головного територіального управління від 20.11.20 і 5р. №Ш-679 судові рішення і виконавчі листи отримані Державною Казначейською службою України по справі № 2-2290/10 у IV кварталі 2014 р. а по справі №2-а-6124/2011 у 111 кварталі 2015 р.

Державна казначейська служба України 25.05.2017 по справі № 2290/10 виплатила нараховані 7628 грн., а 18.06.2018 по справі № 2-а-6124/2011 4838,0 грн.

Строк виконання судового рішення по справі № 2-2290/10 тривав 864 дні з 12.01.2015 по 25.05.2017, по справі № 2-а-6124/2011- 983 дні з 09.10.2015 по 18.06.2018.

3 огляду на строк виконання судового рішення по справі № 2-2290/10 позивач має право на отримання компенсації за несвоєчасне виконання за 775 днів з 24.04.2015 по 25.5.2017 по справі № 2-а-6124/2011 за 891 день з 09.01.2016 по 18.6.2018.

06.01.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-128/11 виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова.

26.01.2012 року відповідача повідомлено про часткове виконання рішення суду, а саме здійснення перерахунку щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

10.05.2012 постановою зупинено виконавче провадження.

25.08.2014 постановою виконавче провадження поновлено.

28 серпня 2014 року постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві старшого державного виконавця Сенченко М.В. виконавчий лист повернуто стягувачеві згідно п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постановою від 15.04.2014 було відкрито виконавче провадження № 43003264 з виконання виконавчого листа № 2-а/2515/52/2012 виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 26.03.2014.

28.04.2014 відповідача повідомлено про часткове виконання рішення суду, а саме здійснення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік.

Постановою від 18.03.2014 було відкрито виконавче провадження № 42571345 з виконання виконавчого листа № 751/858/13-а виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 12.03.2014.

01.04.2014 відповідача повідомлено про часткове виконання рішення суду, а саме здійснення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2012 рік.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.10.2014 визнано протиправною бездіяльність посадових осіб Головного управління юстиції у Чернігівській області відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби за період з 13 січня 2012 р. по 25 серпня 2014 р. в частині не виконання вимог статей 75 і 89 Закону України "Про виконавче провадження" по виконавчому провадженню № 30670042. Визнано протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Сенченко М.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 28 серпня 2014 року про повернення виконавчого документа № 2-а-128/11 виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова стягувачеві по виконавчому провадженню № 30670042. Зобов`язано посадових осіб Головного управління юстиції у Чернігівській області відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби відновити виконавче провадження №30670042 з виконання виконавчого листа №2а-128/11 виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова згідно ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" та вжити заходи передбачені ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження". Визнано протиправною бездіяльність посадових осіб Головного управління юстиції у Чернігівській області відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби за період з 01 квітня 2014 року по 25 вересня 2014 р. в частині не виконання вимоги статей 75 і 89 Закону України "Про виконавче провадження" з виконання виконавчого листа № 751/858/13-а виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова по виконавчому провадженню № 42571345. Зобов`язано посадових осіб Головного управління юстиції у Чернігівській області відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби вжити заходи передбачені ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" з виконання виконавчого листа № 751/858/13-а виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова по виконавчому провадженню № 42571345. Визнано протиправною бездіяльність посадових осіб Головного управління юстиції у Чернігівській області відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби за період з 26 квітня 2014 року по 25 вересня 2014р. в частині не виконання вимоги статей 75 і 89 Закону України "Про виконавче провадження" з виконання виконавчого листа № 2-а/2515/52/2012 виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова по виконавчому провадженню № 43003264. Зобов`язано посадових осіб Головного управління юстиції у Чернігівській області відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби вжити заходи передбачені ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" з виконання виконавчого листа № 2-а/2515/52/2012 виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова по виконавчому провадженню №43003264.

22 лютого 2016 року судові рішення і виконавчі листи по справі №751/858/13-а надані на виконання до органів Державній казначейській службі України. Станом на час судового розгляду судові рішення не виконані.

Тривалість судового і виконавчого проваджень згідно пункту 1 статті 6 Конвенції, становить понад п`ять років і три місяці ( з 28.01.2013 до часу подання позову по справі № 751/858/13-а).

Державна казначейська служба України 13.12.2017 виплатила нараховані кошти по справі № 2-а-128/2011.

З огляду на строк виконання судового рішення по справі № 2-а-128/2011 888 днів позивач має право на отримання компенсації за несвоєчасне виконання за 796 днів з 09.10.2015 по 13.02.2017.

Державна казначейська служба України 25.05.2017 виплатила нараховані по справі № 2-а/2515/52/2012 кошти і визнала компенсацію у сумі 279,4 грн. за несвоєчасне виконання судового рішення згідно закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 9 червня 2016 року визнано протиправними дії (бездіяльність) ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення у довідку про грошове забезпечення додаткових видів грошового забезпечення, а саме: допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та подати до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про грошове забезпечення та додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 із зазначенням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби. Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, отриманих протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби на підставі наданої довідки та провести відповідні виплатити з врахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 12.04.2015 року. Зобов`язано Чернігівський ОВК подати протягом місяця з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення у даній справі. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016 постанову від 09.06.2016 залишено без змін.

17.08.2016 розпочато ВП № 51979263 і встановлено Чернігівському ОВК строк подання довідки до 24.08.2016, а ВП № 51979480 Головному управлінню пенсійного фонду України в Чернігівській області у строк до 24.08.2016 здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року визнано протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області щодо невжиття заходів до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання постанови Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09.06.2016 і виконавчого листа № 751/4349/16-а виконавчого провадження № 51979480.

17 серпня 2016 року по 10 травня 2018 року посадовими особами Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області дії на виконання рішення не вчинялись. Судові рішення по справі № 751/4349/16-а не виконані.

Тривалість судового і виконавчого проваджень згідно судової практики Європейського суду викладеної у справі «Крівова проти України», № 25732/05, рішення від 09.11.2010 див. п.п. 61,63, пункту 1 статті 6 Конвенції, становить 805 днів більше 2 років і 2 місяців, (з 05.05.2016 часу подання позову по справі № 751/4349/16-а).

23 травня 2018 р. і 2 липня 2018 р. державним виконавцем управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області накладено штраф за невиконання виконавчого листа № 751/4349/16-а виконавчого провадження № 51979480.

23.07.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по справі № 751/4349/16-а, проте рішення суду не виконано.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У пілотному рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява 40450/04, п. 46) Європейський суд з прав людини зазначив: «...що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання (див. рішення у справі "Метаксас проти Греції" (Metaxas v. Greece), N 8415/02, п.19, від 27 травня 2004 року; та у справі "Лізанец проти України" (Lizanets v. Ukraine), N 6725/03, п. 43, від 31 травня 2007 року).У п. 54 звернув увагу, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див. рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), N 29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v .Ukraine), N1811/06, від 19 лютого 2009 року).

В пункті 19 справи «Бурмич та інші проти України» від 12 жовтня 2017 року, Європейський суд з прав людини вказує, що незважаючи на значний проміжок часу після винесення пілотного рішення у справі Іванова від 15 жовтня 2009 року, Українському Уряду поки не вдалося здійснити необхідні загальні заходи, здатні вирішити корінні причини системної проблеми, визначеної Судом, і забезпечити ефективний засіб захисту усіх потерпілих на національному рівні.

«Відповідно до усталеної практики Суду термін потерпілий означає особу, на яку безпосередньо здійснюється вплив діями чи бездіяльністю. Існування порушення Конвенції можливе навіть за відсутності шкоди. Отже, рішення чи захід на користь заявника не є в принципі достатніми для позбавлення його статусу потерпілого, якщо державні органи не визнали порушення, прямо або по суті, та не надали за це порушення компенсації, справа Ромашов проти України, заява Ж» 67534/01, рішення від 27.07. 2004 року, див. також справу «Коваль та інші проти України», п.125, рішення від 15.11.2012 р.

У пунктах 35,38,82 справи «Бурмич та інші проти України» Європейський суд вказує на справу «Бурдов проти Росіїї (№2) в якій зокрема вказано): У випадку надмірної затримки у виконанні державою винесеного проти неї судового рішення, враховуючи те, що недотримання державою свого зобов`язання з повернення боргу після того, як заявник, пройшовши через судовий процес, домігся успіху, неминуче викликатиме у нього почуття розпачу.

Практика Європейського суду з прав людини визнає не отримані за рішенням суду кошти саме порушенням Протоколу 1 («Бурдов проти Росії», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Агрокомплекс проти України»).

Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» (Скарга № 42255/04) від 1 липня 2010 року зокрема зазначив: Суд нагадує свою постійну позицію про те, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс (в числі багатьох прикладів, рішення від 15 жовтня 2009 у справі «Антипенко проти Російської Федерації» (Antipenkov v. Russia), скарга № 33470/03, § 82; Постанова Європейського Суду від 14 лютого 2008 у справі «Пшеничний проти Російської Федерації» (Pshenichnyy v. Russia), скарга № 30422 / 03, § 35 1; рішення у справі «Гарабаев проти Російської Федерації (Garabayev v. Russia), скарга № 38411/02, § 113, ECHR 2007-VII (витяги) 2 а також Постанова Європейського Суду від 1 червня 2006 р .) у справі «Грідін проти Російської Федерації» (Gridin v. Russia), скарг а № 4171/04, § 20 березня).

У засіданні 5-7 грудня 2017 року Комітет Міністрів Ради Європи прийняв рішення у справах групи Юрій Миколайович Іванов, груп Жовнєр і Бурмич та інші проти України (заяви No. 40450/04, 56848/00, 46852/13) в частині контролю за виконанням судових рішень. У пункті 4 підкреслював, що такий спеціальний механізм повинен передбачати, відповідно до вимог Конвенції, як це передбачено прецедентним правом Суду, адекватне та достатнє відшкодування всім претендентам, які мають дійсні скарги, включаючи виконання рішень національних судів, як і раніше застосовуються, виплати відсотки ставки та відшкодування моральної шкоди та витрат.

Згідно рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів №13 (2010) «Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень» КРЄС вважає, що в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їх "ex-officio". Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Згідно статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно статті 56 Конституції України Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності їх вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2.07.2014 № 228, Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень).

Згідно пунктом 7 зазначеного Положення 7 Мін`юст здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи Мін`юсту.

Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5 затверджено Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно пункту 3 Положення Основними завданнями Головного територіального управління юстиції є забезпечення реалізації державної політики у сферах організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Частиною 1 ст. З Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини 4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Згідно статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»1. У разі якщо центральний орган виконавчої влади, що" реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до п. 2 Порядку № 845 безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з п. З Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відтак, оскільки рішення судів про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, стягнення коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди необхідно здійснити за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку України.

Факт погіршенням стану здоров`я позивача внаслідок протиправної бездіяльності Головного територіального управління юстиції підтверджується перебуванням на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні.

Суд вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях, проведенням необхідних витрат у зв`язку з відновленням здоров`я, почуття розпачу у зв`язку з довготривалим виконанням судових рішень, звернення позивача до суду за захистом його порушених прав. Вирішуючи питання розміру відшкодування суд враховує глибину та тривалість заподіяних душевних страждань і з урахуванням принципу розумності, об`єктивності та справедливості вважає достатньою компенсацією стягнення 40000 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
позов задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на відшкодування моральної шкоди за рахунок Державного бюджету України 40000 грн. 00 коп. шляхом безспірного списання коштів Державної казначейської служби України (місце знаходження: вул. Бастіонна, 6, м. Київ, ) з єдиного казначейського рахунку України.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 25.07.2018.
Суддя Л.В. Карапута