Справа № 444/2418/17
Провадження № 2/444/170/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного торгівельно-посередницького малого підприємства фірма «ЕДЕЛЬВЕЙС», треті особи : Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, ЛКП «Сигнівка», Львівська міська, ОСОБА_2 рада про зобов»язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому, просить зобов»язати Приватне торгівельно-посередницьке мале підприємство фірму «ЕДЕЛЬВЕЙС» за власні кошти відновити цегляну стіну огорожу на межі прибудинкової території житлових будинків № 212-214 на вул. Городоцькій у м. Львові на земельній ділянці комунальної власності міста Львова та привести територію до попереднього стану.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 на вулиці

Городоцькій у м. Львові. Станом на 1997 рік на межі прибудинкової території будинків 212-214 по вул. Городоцькій у м. Львові з 1967 року існувала цегляна стіна-огорожа, яка

розмежовувала прибудинкові території житлового будинку 212 і земельну ділянку фірми ВАТ «Юність». Однак, на вул. Городоцькій на прибудинковій території житлового будинку № 212 у м. Львові ПТПМП фірма «Едельвейс» незаконно встановила, знесла цегляну огорожу і самовільно встановила металеві ворота довжиною чотири метри на земельній ділянці, яка належить до земель міста і не була надана у приватну власність або у користування вказаному підприємству.

Зазначає, що самочинне встановлення металевих воріт на прибудинковій території житлового будинку № 212 на вул. Городоцькій у м. Львові підтверджується листом Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Львівській області від 08.02.2010 року № 196, листом прокуратури Залізничного району міста Львова від 11.02.2010 року 4-10, довідкою ЛКП «Сигнівка» від 07.06.2010 року № 362 та протоколом міжвідомчої комісії від 22.06.2010 року № 22.

Вказує, що 05.02.2013 року господарський суд Львівської області виніс рішення згідно з яким, ПТП МП фірма «Едельвейс» зобовязано демонтувати цегляну огорожу довжиною 15 метрів та металеві ворота довжиною 4 м, що самочинно встановлені біля житлових будинків № 212-214 у м. Львові на вул. Городоцькій, на земельній ділянці, яка належить до земель житлової забудови. Постановою від 09.04.2013 року Львівського апеляційного господарського суду рішення від 05.02.2015 року господарського суду Львівської області скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. 12.09.2013 року Вищий господарський суд України виніс постанову, згідно з якою постанову від 09.04.2013 року Львівського апеляційного господарського суду скасовано, а рішення від 05.02.2013 року господарського суду Львівської області у даній справі залишено в силі.

У зв»язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить такий задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі з підстав, просить такі задаолити.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що проживають в будинку на вулиці Городоцькій у м. Львові. На межі прибудинкової території будинків 212-214 по вул. Городоцькій у м. Львові існувала цегляна стіна-огорожа, яка розмежовувала прибудинкові території житлового будинку 212 і земельну ділянку фірми ВАТ «Юність». Однак, на вул. Городоцькій на прибудинковій території житлового будинку № 212 у м. Львові ПТПМП фірма «Едельвейс» незаконно встановила, знесла цегляну огорожу і самовільно встановила металеві ворота довжиною чотири метри на земельній ділянці, яка належить до земель міста і не була надана у приватну власність або у користування вказаному підприємству. Вважають такі дії відповідача незаконними та просять задоволити позовні вимоги.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, та свідків, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

15 грудня 2017 року набув чинності ОСОБА_4 України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Відповідно до правил ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 264 ч. 1 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено, що згідно п. 2 розпорядження голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 16.07.2010 р. № 544 "Про самочинне будівництво ПТП МП ФІРМА "Едельвейс" - приватне торгівельно-посередницьке мале підприємство фірма "Едельвейс" в термін до 01.09.2010 р. зобов'язано демонтувати цегляну огорожу довжиною 15 м та металеві ворота довжиною 4 м, самочинно встановлені біля житлових будинків №212-214 на вул. Городоцькій, на земельній ділянці, яка належить до земель житлової забудови. Відповідно до п. 4 розпорядження, контроль за виконанням п. 2 розпорядження покладено на директора ЛКП "Сигнівка".

З матеріалів справи, а саме, з копії рішення Господарського суду Львівської області від 05.02.2013 року, вбачається, що під час розгляду справи Господарським районним судом Львівської області справи за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до Приватного торгівельно-посередницького малого підприємства фірма «ЕДЕЛЬВЕЙС» про демонтаж самочинно встановленої цегляної огорожі та металевих воріт, встановлено, що зазначена вище огорожа самочинно встановлена на прибудинковій території житлового будинку № 212 по вул. Городоцькій у м. Львові, що підтверджується, зокрема, листом Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Львівській області від 08.02.2010 року №196, листом Прокуратури Залізничного району м. Львова від 11.02.2010 року №4-10, довідкою ЛКП" Сигнівка" від 07.06.2010 року №362, Протоколом міжвідомчої комісії від 22.06.2010 року №22.

За результатами розгляду даної справи 05.02.2013 року Господарський суд Львівської області виніс рішення згідно з яким, ПТП МП фірма «Едельвейс» зобовязано демонтувати цегляну огорожу довжиною 15 метрів та металеві ворота довжиною 4 м, що самочинно встановлені біля житлових будинків № 212-214 у м. Львові на вул. Городоцькій, на земельній ділянці, яка належить до земель житлової забудови.

Постановою від 09.04.2013 року Львівського апеляційного господарського суду рішення від 05.02.2015 року господарського суду Львівської області скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. 12.09.2013 року Вищий господарський суд України виніс постанову, згідно з якою постанову від 09.04.2013 року Львівського апеляційного господарського суду скасовано, а рішення від 05.02.2013 року господарського суду Львівської області у даній справі залишено в силі.

Таким чином судом встановлено, що доказів отримання дозволу на будівництво цегляної огорожі довжиною 15 м та встановлення металевих воріт довжиною 4 м, біля житлових будинків № 212-214 на вул. Городоцькій, відповідачем як під розгляду справи Господарським районним судом Львівської області, так і Жовківським районним судом Львівської області не представлено, зокрема не було надано договору оренди земельної ділянки між Львівською міською радою як представником територіальної громади та ПТП МП фірми «Едельвейс».

Згідно ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 144 Конституції України, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Порядок та підстави набуття і реалізації права власності на землю та права користування землею, в тому числі у разі переходу права власності на будівлю і споруду, визначаються Земельним кодексом України.

Частиною 1 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що на інформаційний запит третій особі ОСОБА_2 надано відповідь в.о. начальника управління Львівської міської ради Департаменту містобудування Управління земельних ресурсів, з якої вбачається, що Львівською міською радою рішень (ухвал) щодо передачі у власність чи надання в користування ПП фірми ПТМ МП «Едельвейс» ОСОБА_5 земельної ділянки на вул. Городоцьуій 214 під забудову амбару не приймалось.

Аналіз наведених законодавчих приписів свідчить, що до оформлення права власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку або укладення договору оренди, у власника будівель або споруд не виникає права власності на земельну ділянку.

Як встановлено судом під час розгляду справи, відповідач не надав суду доказів оформлення у встановленому законодавством порядку права власності чи права користування зазначеною вище земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Разом з тим суд враховує, і те, що під час розгляду справи, відповідач не надав суду доказів, що підтверджують отримання дозволу на спорудження цегляної огорожі та металевих воріт.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А відтак враховуючи все вище наведене суд вважає, що підстави, які викладені позивачем обґрунтовані та знайшли своє повне відображення в судовому засіданні, а тому його позов підлягає задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Зобов»язати Приватне торгівельно-посередницьке мале підприємство фірму «ЕДЕЛЬВЕЙС» за власні кошти відновити цегляну стіну огорожу на межі прибудинкової території житлових будинків № 212-214 на вул. Городоцькій у м. Львові на земельній ділянці комунальної власності міста Львова та привести територію до попереднього стану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.