Справа № 168/752/17
Провадження № 2/168/20/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 24 квітня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання сплачувати кредит, відсотки за користування ним і повністю погасити заборгованість. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжного карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, який встановлений «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжного карткою». Відповідач свої зобовязання відповідно до умов договору не виконала, у звязку з чим станом на 30 вересня 2017 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 20087,89 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом 471,71 гривень; заборгованість по процентах за користування кредитом 14783,42 гривень; заборгованість за пенею та комісією 3400,00 гривень, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) 932,76 гривень. Зважаючи на зазначене просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 20087,89 гривень заборгованості за кредитним договором та судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Оскільки позовна заява подана до суду до набрання чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України та на момент набрання чинності цієї редакції Кодексу, відповідно до пункту 9 частини 1 перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року, справи провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, проте попередньо подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримує із зазначених у заяві підстав, просить позов задовольнити повністю. Крім того у відповіді на запит суду представник банку вказує, що перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки. Позивач звернувся до суду 24 жовтня 2017 року, а строк дії картки визначено до лютого 2018 року - тобто звернувся до спливу строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Заяв чи клопотань не подавала, відзиву на позов суду не надала.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. В задоволенні позову просить відмовити та застосувати наслідки пропуску позовної давності.

Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до вимог статтей 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу (далі ЦК) України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК).

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статтею 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 24 квітня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 500,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання сплачувати кредит, відсотки за користування ним і повністю погасити заборгованість. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжного карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, який встановлений «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжного карткою» (аркуш справи 5-30).

Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що заборгованість ОСОБА_4 за тілом кредиту становить 471,71 гривень і підлягає стягненню з відповідача на користь банку відповідно до вимог статті 1054 ЦК.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами божник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Із матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість по процентах за користування кредитом становить 14783,42 гривень. Тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь банку як заборгованість за процентами за користування кредитом.

Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків по кожному платежу з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.

Згідно наданого позивачем розрахунку штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг становить, а саме: штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) 932,76 гривень.

Так, суд погоджується з позивачем щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами за користування кредитом, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - фіксована частина та процентна складова. Одночасно заборгованість за пенею підлягає задоволенню частково - в межах строку позовної давності. При цьому, суд виходить з наступного.

Відповідач подав заяву про застосування позовної давності та просить в позові відмовити повністю. Дане клопотання є обґрунтованим частково.

Вирішуючи клопотання про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного.

За змістом пункт 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг (аркуш справи 23 зворот) для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у памятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Згідно з п. 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Відповідно до 2.1.1.2.11. Умов та правил надання банківських послуг картка дійсна до останнього дня місяця, вказаного на ній, включно.

Отже, кінцевий термін виконання кредитного зобовязання відповідає строку дії картки.

Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Спеціальна позовна давність тривалістю в один рік встановлена, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку даності збігається з моментом виникнення в зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Пунктом 2.1.1.2.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що після настання зазначеного на картці терміну її дії банком випускається картка на новий термін, згідно з діючими тарифами.

Згідно з наданою ПАТ КБ «ПриватБанк» суду довідкою ОСОБА_4 була видана картка з терміном дії до лютого 2018 року.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічної позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Оскільки кінцевий термін виконання кредитного зобовязання відповідає строку дії картки, а строк дії картки до лютого 2018 року, останній платіж здійснено відповідачем 27 грудня 2014 року, банк звернуся до суду з даним позовом у жовтні 2017 року, тобто в межах строку позовної давності. Отже трирічна позовна давність щодо вимоги про повернення кредиту та відсотків, нарахованих в межах трирічного строку до дня предявлення позову, не пропущена.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частини 1 статті 259 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підписаного сторонами договору про збільшення позовної давності (відповідно до статті 259 ЦК України), укладеного у письмовій формі, суду не надано.

Умови і правила надання банківських послуг, приєднані до позовної заяви, у яких в пункті 1.1.7.31 позовна давність визначена у 50 років, тобто більша ніж встановлена законом загальна позовна давність - три роки, не містять підпису відповідача.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне при розгляді даної справи керуватися строком позовної давності, який передбачений не договором, а законом.

Законом для окремих видів вимог може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (пункт 1 частини 2 статті 258 ЦК України).

Отже, з огляду на зазначені положення закону про застосування позовної давності в один рік відносно вимог про стягнення пені та з врахуванням заяви відповідача про застосування строків позовної давності, з останнього, як позичальника, в користь позивача, як кредитора, підлягає стягненню пеня за один рік в розмірі 1200 грн., виходячи із розрахунку заборгованості: розмір пені за один місяць 100 грн. х 12 місяців = 1200 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання, що відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконала належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість, такими діями відповідач порушила права позивача. Таким чином з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість в загальній сумі 17887,89 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 471,71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 14783,42 грн., заборгованість за пенею та комісією 1 200,00 гривень, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) - 500 гривень, штраф (процентна складова) 932,76 гривень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем за подання позову сплачено судовий збір в сумі 1600 гривень (аркуш справи 1), позов задоволено на 89,04 % (17887,89 грн. х 100 % : 20087,89 грн.), то з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1424,77 грн. (89,04% х 1600 грн. : 100 %).

Керуючись статтями 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265, 280, 287, 354 ЦПК України, на підставі статей 207, 256, 261, 267, 526, 530, 629, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м.Київ, вул.Грушевського,1Д, ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570, р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 квітня 2014 року в сумі 17887 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень 89 (вісімдесят девять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1424 (одну тисячу чотириста двадцять чотири) гривні 77 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5