Ухвала

09 липня 2018 року

місто Київ

справа № 178/69/17

провадження № 61-38408ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Ряба-Схід» про захист навколишнього середовища від викидів підприємства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 червня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

І. У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, зазначаючи, що ОСОБА_1 не брала участі у судовому засіданні в апеляційному суді 08 травня 2018 року, не була присутня під час проголошення постанови суду апеляційної інстанції та отримала судове рішення лише 26 травня 2018 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї документів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, тому суд на підставі частини третьої статті 393 ЦПК Українипоновлює його.

ІІ. Заявник просить визнати її малозабезпеченою та звільнити від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу

позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позову немайнового характеру становила 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд врахував, що позивач пред'явила позов немайнового характеру, ставка судового збору під час подання позову складала 551, 20 грн. Заявник оскаржує судові рішення повністю, а тому належний до сплати судовий збір становить 1 102, 40 грн.

До касаційної скарги додано копію довідки ОР 00 ВЗ, у якій зазначено розмір доходу заявника у період з листопада 2017 року до квітня 2018 року.

Зважаючи на наведене, Верховний Суд позбавлений можливості встановити, чи перевищує розмір судового збору 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Для вирішення клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору заявнику необхідно надати відомості щодо розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

ІІІ. Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявником всупереч пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України не сформульовано клопотання - процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України щодо повноваження касаційного суду.Заявник у прохальній частині касаційної скарги просить суд касаційної інстанції врахувати завдану матеріальну шкоду неправомірними діями відповідача в розмірі 10 000, 00 євро, що складає 300 000, 00 грн.

При цьому, за правилами частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги прохальної частини касаційної скарги щодо оскаржуваних ним судових рішень.

ІV. Окрім наведеного, заявник не виконала вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, зокрема не зазначила в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

V. Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

У частині першій статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року

(справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою, проте касаційна скарга ОСОБА_1 викладена двома мовами у поєднанні.

VІ. Також, всупереч вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК заявником у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 початком роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У пункті 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами частини першої статті 391 ЦПК України касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції. Втім, заявником у порушення цього правила адресовано касаційну скаргу до Верховного Суду України.

З огляду на невідповідність поданої скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, враховуючи, що провадження за зазначеною скаргою не було відкрито, до цієї скарги мають бути застосовані правила статті 393 ЦПК України щодо повноважень суду залишати скаргу без руху.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 382, 393 ЦПК України в редакції Закону від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Ряба-Схід» про захист оточуючого середовища від викидів підприємства, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 09 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний