Справа № 758/2305/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 липня 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюк В.В., секретаря судового засідання Мишак І.Ю., за участю позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2018 р. ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач) про зміну способу стягнення та збільшення розміру аліментів на утримання дітей.

В подальшому, 05.04.2018 р. позивач уточнила свої позовні вимоги, та просила збільшити розмір аліментів на утримання дітей.

В позові позивач вказує, що 12.07.2017 р. Рішенням Подільського районного суду м. Києва шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу народилися діти: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, діти знаходяться на її утриманні. Відповідач про місце роботи позивачу не повідомляє.

Просить стягнути аліменти з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття; а також неустойку (пеню) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, станом на 01.02.2018 р. за січень в сумі 6139 (шість тисяч сто тридцять дев'ять) гривень 05 копійок.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судовому засіданні не з'явився, про час та місце неодноразово повідомлявся, втім згідно численної повернутої до суду кореспонденції - судові повістки вертались у зв'язку «за не запитом» та «за даною адресою не проживає» (а.с. 34, 43, 50).

З'ясувавши обставини по справі, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, якими обґрунтовуються вимоги, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, та встановлено наступне.

В матеріалах справи міститься копія виконавчого листа по справі № 758/11855/15-ц від 25.04.2016 р. про стягнення з відповідача на користь позивача, на утримання малолітніх дітей аліменти у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22.10.2015 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати дітей.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не може бути нижчим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». З 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1492 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років 1860 гривень. Тобто, розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 740 гривень на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років - 930 гривень.

З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 17 своєї Постанови №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд, при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про збільшення розміру аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, однак, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років на кінець грудня 2018 року становитиме понад 1000 гривень, а відтак з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили.

З огляду на ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

При вирішенні справи по суті та визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що діти утримуються позивачем, офіційне місце роботи відповідача не відоме.

Крім того, не зважаючи на уточнені позовні вимоги, позивач незмінно в резолютивній частині своєї заяви просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів як в першочерговій заяві, що не змогла пояснити в судовому засіданні. Також не надано повного розрахунку неустойки (пені), на підтвердження своїх вимог в частині стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення починаючи з 01.01.2018 року до дня повного погашення заборгованості. Натомість, в судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову щодо стягнення такої неустойки а конкретному розмірі, а саме 6199 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій вимозі, оскільки в частині прострочення заборгованості судом може бути врахований розрахунок, що зазначений в позові, виходячи із принципу диспозитивності процесу та розгляду судом справи в межах заявлених вимог. Щодо вимоги позивача про стягнення неустойки (пені) до дня повного погашення заборгованості, задоволення такої вимоги на майбутнє є недопустимим, оскільки права особи ще не порушені, а захисту підлягає порушене право.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

А відтак, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-184 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про збільшення розміру аліментів на утримання дітей - задовольнити частково;

Збільшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, визначених рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.04.2016 року, з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 000 (одну тисяча) гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, неустойку (пеню) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, станом на 01.02.2018 р. за січень в сумі 6139 (шість тисяч сто тридцять дев'ять) гривень 05 копійок;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок;

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити;

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць;

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду міста Києва у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано;

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди;

Суддя В.В. Гребенюк