УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

позивача-1, представника позивача-2 ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа Запорізька міська рада, про припинення права користування частиною земельної ділянки, визнання права власності на частину земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про припинення права користування частиною земельної ділянки, визнання права власності на частину земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що рішенням Апеляційного суду Запорізької області за позивачами визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на 13/160 частин житлового будинку № 12 по вулиці Ужгородській в місті Запоріжжі за кожною. Співвласником будинку є відповідач ОСОБА_3 Позивачі у встановленому законом порядку зареєстрували своє право власності на належні ним частини будинку.

Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, яка рішенням двадцять першої сесії пятого скликання Запорізької міської ради від 23 квітня 2008 р. № 33/126 передана у власність відповідачу для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Позивачі, посилаючись на вимоги ст. 120 Земельного кодексу України (далі ЗК України), ст. 377 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) вважають, що до них у звязку із набуттям права власності на частини будинку перейшло й право власності на відповідні частини земельної ділянки.

Відповідачем не визнається право власності позивачів на частини земельної ділянки, тому вони змушені звернутися до суду із даним позовом.

Просили припинити ОСОБА_3 право користування 26/160 частинами земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ужгородська, 12, визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/160 частин цієї земельної ділянки та за ОСОБА_6 право власності на 13/160 частин цієї ж земельної ділянки (а.с. 23).

Від представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 335/9597/17 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про припинення права на частини житлового будинку.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 клопотання підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що розгляд даної справи не є можливим до вирішення цивільної справи № 335/9597/17, оскільки в разі задоволення зустрічного позову у справі № 335/9597/17 будуть відсутні підстави для задоволення позову у даній цивільній справі.

Позивач ОСОБА_1, яка водночас є представником позивача ОСОБА_6, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, зазначивши, що навпаки для розгляду справи № 335/9597/17 має значення рішення, яке суд ухвалить в даній цивільній справі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

При цьому, вказаною нормою визначено, що суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В обґрунтування заяви про зупинення провадження у справі відповідач ОСОБА_8 посилається на те, що Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя (суддя Соболєва І.П.) розглядається цивільна справа № 335/9597/17 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про припинення права на частини житлового будинку. Тому вважає, що розгляд даної цивільної справи неможливий до вирішення вищезазначеної цивільної справи.

Разом із тим, вивчивши зміст зустрічної позовної заяви та ухвал суду у справі № 335/9597/17, суд дійшов висновку, що в даному випадку справи не є повязаними, оскільки предметом розгляду у даній цивільній справі є припинення права користування ОСОБА_3 на частину земельної ділянки та визнання за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_6 права власності на частини земельної ділянки. Натомість у справі № 335/9597/17 спірним є право користування та право власності на житловий будинок.

Крім того, зібрані у даній цивільній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тому, підстав для зупинення провадження у даній цивільній справі немає, з огляду на що у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 260, 261, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 липня 2018 року.

Повний текст ухвали виготовлено 24 липня 2018 р.

Суддя А.В. Шалагінова