Ухвала

Іменем України

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 243/10200/17

провадження № 61-35158ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Святогірської міської ради Донецької області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна, визнання протиправним, скасування рішення про право власності на житловий будинок та свідоцтва про право власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Святогірської міської ради Донецької області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна, визнання протиправним, скасування рішення про право власності на житловий будинок та свідоцтва про право власності.

У процесі розгляду справи ОСОБА_4 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину акцій, що належать ОСОБА_5, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2018 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Накладено арешт на майно, а саме: 2 093 акцій (цінних паперів) Приватного акціонерного товариства «Вестастрой»; 1 250 акцій (цінних паперів) Приватного акціонерного товариства «Промстроймонтаж», які зареєстровані на рахунку власника цінних паперів ОСОБА_5

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2018 року ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 23 лютого 2018 року в частині накладення арешту на 2 093 акцій (цінних паперів) Приватного акціонерного товариства «Вестастрой»; 1 250 акцій (цінних паперів) Приватного акціонерного товариства «Промстроймонтаж», які зареєстровані на рахунку власника цінних паперів ОСОБА_5, скасовано, в цій частині відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2018 року і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного провадження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або грошові кошти), що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у зв'язку з поданням заяви про збільшення позовних вимог, 25 січня 2018 року ОСОБА_4 заявлено клопотання про витребування від Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» доказів - довідок стосовно стану рахунку власника цінних паперів ОСОБА_5 в цінних паперах Приватного акціонерного товариства «Вестастрой» та Приватного акціонерного товариства «Промстроймонтаж», а також інформації щодо операцій з цінними паперами.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2018 року витребувано у Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» довідку про стан рахунку власника цінних паперів ОСОБА_5, довідку про операції з цінними паперами, копії документів щодо облікових депозитарних операцій тощо.

Вимоги зазначеної ухвали Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» не виконано, документи та інформація щодо депозитарних рахунків ОСОБА_5 не надійшли.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі.

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом апеляційної інстанції обґрунтовано зазначено, що в матеріалах справи відсутня інформація, про те, що ОСОБА_5 є власником акцій (цінних паперів) Приватного акціонерного товариства «Вестастрой», Приватного акціонерного товариства «Промстроймонтаж», відсутня також інформація щодо їх кількості і вартості.

Таким чином, не маючи достовірних відомостей про належність ОСОБА_5 акцій, їхню кількість та вартість, відсутня можливість з'ясувати обсяг позовних вимог, перевірити відповідність виду забезпечення позову заявленим вимогам та застосувати принцип співмірності.

Крім того, ОСОБА_4 не зазначено обставини на обґрунтування того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, застосувавши правильно положення статті 150 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у забезпеченні позову.

Оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 389, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Святогірської міської ради Донецької області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна, визнання протиправним, скасування рішення про право власності на житловий будинок та свідоцтва про право власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник