ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року

м.Суми

Справа №574/1370/16-ц

Номер провадження 22-ц/788/1175/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представники позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Буринського районного суду Сумської області від 06 квітня 2018 року в складі судді Куцан В.М., ухваленого у м. Буринь, повне судове рішення складено 16 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом через свого представника, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на свою користь кошти в сумі 1322,63 доларів США, з яких 1042,16 доларів США - сума вкладу, 280,40 доларів США - сума відсотків, що в гривневому еквіваленті становить 34011,43 грн, вирішити питання судових витрат.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_2 заявлені вимоги уточнив, просив стягнути на користь позивача лише суму вкладу 1042,16 доларів США, що еквівалентно 27164,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.07.2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір банківського вкладу (депозиту) №SAMDN1356 «Стандарт» на суму 1300,00 грн. за умовами якого він поповнював свій вклад на різні суми. 17.02.2014 року він перевів кошти, які були на рахунку, в долари США по курсу на той час, сума яких становила 1042 долари 16 центів США та уклав новий договір №SAMDN2130. Незабаром його депозит був заблокований, у зв'язку з чим він звернувся до банку із заявою про повернення вкладу, однак йому було відмовлено.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 06.04.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що рішення підлягає скасуванню, оскільки позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відзиву на апеляційну скаргу стороною відповідача не направлено.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явився, але про час та місце його проведення повідомлений належним чином.

У клопотанні представник позивача просив відкласти розгляд справи через зайнятість в іншій справі, але доказів, які б підтвердили ці обставини, до клопотання не долучені. Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату і час судового розгляду відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у відповідності до вимог закону не було доведено про укладання між ним та банком договору банківського вкладу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, в обґрунтування своїх вимог позивачем було надано: ксерокопії договору банківського вкладу №SAMDN1356 «Стандарт на 12 місяців» від 22.07.2013 року укладений з ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 1300,00 грн; виписку по договору банківського вкладу №SAMDN1356 за період з 22.07.2013 року по 23.11.2013 року; платіжне доручення № від 17.02.2014 року на суму1042,16 доларів США, призначення платежу - «До вкладу договор» без зазначення платника, але із зазначення одержувача "Загинайлов Виталий Александрович" ; листування з банком щодо його вимоги про повернення грошових коштів за вказаними договорами (а.с. 8-15).

Доказів про укладення з банком у 2014 році договору банківського вкладу № SAMDN2130 позивачем не надано, а ухвала суду про витребування доказів залишена без виконання через відсутність можливості у банку доступу до свого майна, що призначене для діяльності банківської установи на території АРК.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що ним 17.02.2014 року був укладений з відповідачем договір банківського вкладу № SAMDN2130, за яким він передав, а банк прийняв грошові кошти в сумі 1042,16 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням № від 17.02.2014 року. За договором банківського вкладу №SAMDN1356 «Стандарт» від 22.07.2013 року, відповідно до якого позивач акумулював на банківському рахунку грошові кошти, які 17.02.2014 року перевів за курсом в долари США та відкрив новий вклад.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (частина перша статті 1060 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунка кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Пунктом 1.4 глави 1 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516 (далі - Положення № 516), передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Також пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року № 174 (далі - Інструкція № 174), передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Таким чином, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються ним у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а у банку - відповідний обов'язок. Із договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов'язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).

Вирішуючи питання щодо стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, необхідно встановити факт укладення відповідного договору, з'ясувати повноваження сторін на його укладення, факт внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника, а також дотримання вимог, передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності щодо укладення договору банківського вкладу та внесення грошових коштів.

Представлена позивачем копія платіжного доручення від 17.02.2014р. свідчить, проте, що позивач за цим платіжним документом одержав у банку грошові кошти у розмірі 1042,16 доларів США відповідно до банківського вкладу за договором № SAMDN2130, а інших переконливих доказів про внесення ним на банківський рахунок вказаної суми грошей за договір банківського вкладу № SAMDN2130 суду не надано. Тому висновки суду першої інстанції про недоведеність позивачем відповідно до ст. 12,81 ЦПК України обставин, якими мотивований позов, є обґрунтованими.

Крім того, сам факт укладення сторонами договору про банківський влад, без підтвердження про внесення вкладником суми владу на банківський рахунок, не може бути підставою для задоволення вимоги про повернення сум вкладу та відсотків.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 06 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 25 липня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

О.Ю.Кононенко