Справа №: 653/1892/15-ц
Провадження № 4-с/653/2/18
У Х В А Л А

іменем України

21 березня 2018 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Венглєвської Н.Б.,

секретаря - Копєйко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеськ скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» про визнання незаконними дій державного виконавця Генічеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_1 при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження №50302261 та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.08.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» в особі директора ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Азаренко А.В. Генічеського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області, у якій просить суд поновити строк подання скарги на дії державного виконавця, який пропущений з поважних причин, визнати неправомірними дії державного виконавця Генічеського РВДВС ГТУЮ у Херсонській області при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження №50302261 від 30 серпня 2017 року та скасувати дану постанову як незаконну, яка винесена з порушенням ЗУ «Про виконавче провадження» .

В поданій скарзі в її обґрунтування заявник «ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» в особі директора ОСОБА_2 посилається на те, що 03.08.2015 року Генічеським районним судом Херсонської області видано виконавчий документ №653/1892/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредекс фінанс» заборгованості у розмірі 6812,40 гривень. В подальшому виконавчий документ було предявлено на виконання до Генічеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області за місцем отримання доходу.

11 жовтня 2017 року за посередництвом УДППЗ «Укрпошта» рекомендованим листом (штрих кодовий ідентифікатор №741), на поштову адресу ТОВ «Кредекс фінанс» отримано від Генічеського РВДВС ГТУЮ у Херсонській області постанову державного виконавця Азаренко А.В. від 30 серпня 2017 року про закінчення виконавчого провадження, у звязку з тим, що боржник помер. Проте з висновками державного виконавця не можливо погодитись, з огляду на наступне: Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача, а також з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Відповідно до ст.39 ч.1 п.3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню в разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до спадкодавця або інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Кредитні правовідносини не є особистими правовідносинами, що не допускають правонаступництва, оскільки здійснення цього права не повязане з певною особою, а тому може здійснюватися і спадкоємцями цієї особи на передбачених законом умовах. Державний виконавець при встановленні смерті боржника по кредитним зобовязанням боржника зобовязаний був вжити заходи по встановленню кола спадкоємців на майно після смерті боржника, шляхом звернення з запитом до нотаріальної контори про витребуванням даних про осіб, які зверталися із заявою про прийняття або відмову від спадщини. Крім того, про смерть боржника, стягувачу стало відомо лише з постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 30.08.2017 року ВП №50302261, а отже стягувач був позбавлений можливості в межах виконавчого провадження звернутися до державного виконавця або суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження боржника його правонаступником, що в свою чергу передбачено ст.15 ч.5 Закону України «Про виконавче провадження».

Додатково зауважив, що 10 квітня 2017 року Генічеським районним судом Херсонської області постановлено ухвалу про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом №653/1892/15-ц з ТОВ «Кредекс Фінанс» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами».

Згідно ст.74 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження у суд, який видав виконавчий документ. Скарга подана з запізненням 19 жовтня 2017 року з підстав отримання оскаржуваної постанови за посередництвом УДППЗ «Укрпошта» рекомендованим листом лише 11.10.2017 року.

В судове засідання представник заявника ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» директор ОСОБА_2 не зявився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та про повне підтримання вимог викладених в скарзі.

Державний виконавець Генічеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_1 не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце слухання справи, не повідомивши причини неявки.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд вважає, що скарга ТОВ «Фінансова Компанія Управління активами» підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому як вбачається з норм ст.ст. 448,449 цього Кодексу скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна

була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 03.08.2015 року стягнуто з боржника ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредекс фінанс» заборгованість за кредитом в сумі 6812,40 гривень. В подальшому Генічеським районним судом Херсонської області був виданий виконавчий документ, який було предявлено на виконання до Генічеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області. 11 жовтня 2017 року на поштову адресу ТОВ «Кредекс Фінанс» отримано від Генічеського РВДВС ГТУЮ у Херсонській області постанову державного виконавця Азаренко А.В. від 30 серпня 2017 року про закінчення виконавчого провадження, у звязку з тим, що боржник ОСОБА_3 померла, хоча на момент винесення постанови було здійснено заміну стягувача ухвалою суду від 10 квітня 2017 року на правонаступника ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами».

Не погоджуючись із правомірністю вказаної постанови державного виконавця, заявник звернувся у суд зі скаргою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам та доводам викладеним у скарзі представника скаржника, суд зважає на таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Пунктом 1 частини 2 зазначеної правової норми до виконавчих документів віднесено виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню в разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до спадкодавця або інших осіб (спадкоємців).До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Однак, з досліджених судом матеріалів скарги зазначені підставі викладені в скарзі мають місце. Дійсно державний виконавець Азаренко А.В. при встановлені смерті боржника у виконавчому провадженні зобовязаний був повідомити про це стягувача, оскільки стягувач відповідно до ст.15 ч.5 Закону України « Про виконавче провадження» мав право звернутися до державного виконавця або до суду про заміну боржника його правонаступником, так як кредитні зобовязання допускають правонаступництво. Як вбачається із постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 30.08.2017 року, що йому стало відомо про смерть боржника 12.07.2017 року, і ним було встановлено залишок боргу боржника 3820,81 гривня, однак про це не повідомив стягувача, який на момент винесення постанови був інший ніж вказаний в постанові, а виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, не встановивши кола спадкоємців, так як кредитні зобовязання допускають правонаступництво. Тому суд погоджується з доводами скаржника стосовно незаконності дій державного виконавця при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження, дана постанова дійсно незаконна та підлягає скасуванню. Доводи скаржника державним виконавцем, чиї дії оскаржуються не спростовано.

Вирішуючи питання про поновлення стягувачу строку для звернення до суду зі скаргою на дії держвиконавця, суд приймає до уваги наступне.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби та їх посадових осіб.

Так, десятиденний строк обчислюється з моменту одержання заявником копії відповідної постанови. Як вбачається з наданих суду доказів, скаржником, а саме копії постанови про закінчення виконавчого провадження вона винесена державним виконавцем 30.08.2017 року, а направлена стягувачу 02.10.2017 року, а отримана 11.10.2017 року, що підтверджується відомостями Укрпошти наданими скаржником, та копією поштового конверту. Дані твердження скаржника також не спростовані, а тому суд вважає, що строк на оскарження даної постанови пропущено з поважних причин, та такий підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447, 448, 449 ЦПК України, ст.ст. 1, 6, 15,17, 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ТОВ «Фінансовій компанії Управління Активами» строк для подання скарги про визнання незаконними дії державного виконавця Генічеського РВДВС ГТУЮ у Херсонській області Азаренко А.В. при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження №50302261 та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.08.2017 року.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» - задовольнити.

Визнати противоправними дії державного виконавця Генічеського районного відділу державного виконавчої служби ГТУЮ в Херсонській області щодо винесення постанови від 30.08.2017 року по ВП №50302261 про закінчення виконавчого провадження.

Скасувати постанову державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Херсонській області від 30.08.2017 року по ВП №50302261 про закінчення виконавчого провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Б. Венглєвська