Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 333/3947/15

Провадження №22-ц/778/140/18

Апеляційний суд Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Семенчук О.В.

учасники справи:

представник позивачів - ОСОБА_1,

представник відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_1

та апеляційною скаргою ОСОБА_8 в особі представника ОСОБА_2

на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року в складі судді Ярошенка А.Г. у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про захист честі, гідності та ділової репутації,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду із вказаним позовом, який в подальшому уточнили та в обґрунтування якого зазначали, що сторони по справі перебувають у трудових відносинах з Комунальним закладом «Запорізький обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» Запорізької обласної ради (далі - КЗ «ЗОІППО»).

28 травня 2015 року у зв'язку з отриманням завідувачем кафедри дидактики та методик навчання природничо-математичних дисциплін ОСОБА_6 скарг від слухачів лекцій, що проводить ОСОБА_8, доцента кафедри дидактики та методик навчання природничо-математичних дисциплін, ОСОБА_6 було прийнято рішення відвідати лекцію ОСОБА_8, про що відповідача перед початком лекції повідомили.

Відвідати лекцію ОСОБА_8 завідувачем кафедри ОСОБА_6 з метою забезпечення об'єктивності суджень про викладання, були запрошені представники ректорату закладу та вченої ради, а саме: ОСОБА_3 - перший проректор; ОСОБА_4 - начальник навчально-наукового центру; ОСОБА_5 - вчений секретар КЗ «ЗОІППО»; ОСОБА_7 - завідувач кафедри реабілітаційної педагогіки та здорового способу життя.

Лекція, яку планувалось відвідати, повинна була розпочатись об 11 год. 30 хв. 28 травня 2015 року.

Ввійшовши до аудиторії, в якій відповідач повинна була розпочати лекцію об 11-30 за розкладом, комісія у складі позивачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 виявили, що відповідач почала знімати відео на телефон при цьому в присутності слухачів лекції - вчителів української мови та літератури шкіл м. Запоріжжя та Запорізької області, розповсюджувала інформацію, яка є неправдивою, шкодить діловій репутації позивачів, принижує їх честь та гідність.

Так, під час проведення лекції відповідач назвала позивачів - фігурантами кримінальної справи та звинуватила позивачів у шахрайстві, підробленні офіційних документів та розкраданні державного бюджету.

Промова відповідача, образливі висловлювання на адресу позивачів міститься на звукозапису, який доданий до позовної заяви, поданої до суду 04.06.2015 року:

00:15 хвилин запису: «...руководство института является фигурантами уголовного дела...»;

01:18 - «.. .прошу уважаемых, в кавычках, моих колег, покинуть аудиторию...»

01:35 - «... ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11...»

На зауваження проректора ОСОБА_3, що комісія має право бути присутніми на лекції, зазначила:

01:46 - «...Вы являетесь фигурантами уголовного дела, все здесь сидящие, администрация...».

02:20 - до аудиторії увійшла ОСОБА_7, на що відповідач зауважила: «... еще один фигурант уголовного дела...

...Часть третья статьи 191 - мошенничество в особо крупных размерах, злоупотребление служебным положением. Чтобы вы понимали, насколько серьезно, - срок от трех до пяти лет с конфискацией имущества, Поэтому я буду говорить, что подвергаюсь всяческим преследованиям со стороны администрации...»

03:26 - «...прошу администрацию, тем более фигурантов уголовного дела, покинуть аудиторию и разрешить мне дальше преподавать....»

05:50 - «...фальсификация документов в этом институте происходит в очень серьезных масштабах. Чтобы вы все понимали, когда вам урезали зарплату, здесь получали по 20-40 тысяч зарплаты...».

Крім того, факти образливих висловлювань на адресу позивачів та розповсюдження відповідачем неправдивої інформації щодо вчинення позивачами кримінально-караних діянь, як шахрайство, розкрадання державних коштів, фальсифікація документів, можуть підтвердити слухачі - вчителі української мови та літератури, які були присутні на лекції 28 травня 2015 року в КЗ «ЗОІППО».

Промова, яка була проголошена ОСОБА_8 під час проведення лекції в КЗ «ЗОІППО» 28 травня 2015 року є звинуваченнями позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - у вчиненні кримінальних правопорушень.

При цьому викладена інформація є неправдивою, нічим не підтвердженою, та принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів - заслужених фахівців у педагогічній галузі.

Посилаючись на викладене, просили суд:

1. Визнати недостовірною інформацію, яка була поширена ОСОБА_8, 28 травня 2015 року під час проведення лекції, яка розпочалася об 11-30 в КЗ «ЗОІППО» як таку, що принижує честь, гідність та порочить ділову репутацію ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а саме:

«...руководство института является фигурантами уголовного дела...»;

«...Вы являетесь фигурантами уголовного дела, все здесь сидящие, администрация...».

«...еще один фигурант уголовного дела…. Часть третья статьи 191 - мошенничество в особо крупних размерах, злоупотребление служебным положением. Чтобы вы понимали, насколько серьезно срок от трех до пяти лет с конфискацией имущества, Поэтому я буду говорить, что подвергаюсь всяческим преследованиям со стороны администрации...»

«...прошу администрацию покинуть, тем более фигурантов уголовного дела покинуть аудиторию и разрешить мне дальше преподавать....»

«...фальсификация документов в этом институте происходит в очень серьезных масштабах. Чтобы вы все понимали, когда вам урезали зарплату, здесь получали по 20 - 40 тысяч зарплаты...»;

2. Зобов'язати ОСОБА_8 спростувати недостовірну інформацію серед вчителів української мови та літератури шкільних закладів м. Запоріжжя та Запорізької області, які були присутні 28 травня 2015 року на лекції, яку проводила ОСОБА_8 об 11-30 год. в КЗ «ЗОІППО», та визнати, що інформація про те, що позивачі є фігурантами кримінальної справи та вчиняють кримінально-карані діяння як шахрайство, розкрадання державних коштів, фальсифікація документів, є неправдивою.

3. Стягнути з ОСОБА_8 моральну шкоду: на користь ОСОБА_3 в розмірі 15 000 грн., на користь ОСОБА_4 - 15 000 грн., на користь ОСОБА_5 - 10 000 грн., на користь ОСОБА_6 - 10 000 грн., на користь ОСОБА_7 - 10 000 грн..

4. Судовий збір покласти на відповідача.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірною інформацію, яка була поширена ОСОБА_8, 28 травня 2015 року під час проведення лекції, яка розпочалася об 11-30 в КЗ «ЗОІППО» як таку, що принижує честь, гідність та порочить ділову репутацію ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а саме:

«...руководство института является фигурантами уголовного дела...»;

«...Вы являетесь фигурантами уголовного дела, все здесь сидящие, администрация...».

«... еще один фигурант уголовного дела…. Часть третья статьи 191 - мошенничество в особо крупних размерах, злоупотребление служебным положением. Чтобы вы понимали, насколько серьезно срок от трех до пяти лет с конфискацией имущества, Поэтому я буду говорить, что подвергаюсь всяческим преследованиям со стороны администрации...»

«...прошу администрацию покинуть, тем более фигурантов уголовного дела покинуть аудиторию и разрешить мне дальше преподавать....»

«...фальсификация документов в этом институте происходит в очень серьезных масштабах. Чтобы вы все понимали, когда вам урезали зарплату, здесь получали по 20 - 40 тысяч зарплаты...».

Зобов'язано ОСОБА_8 спростувати недостовірну інформацію серед вчителів української мови та літератури шкільних закладів м. Запоріжжя та Запорізької області, які були присутні 28 травня 2015 року на лекції, яку проводила ОСОБА_8 об 11-30 год. в КЗ «ЗОІППО», та визнати, що інформація про те, що позивачі є фігурантами кримінальної справи та вчиняють кримінально-карані діяння як шахрайство, розкрадання державних коштів, фальсифікація документів, є неправдивою.

Стягнуто на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з ОСОБА_8 суму судового збору у розмірі 640 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду в частині відмови у стягненні моральної шкоди ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення суду змінити та стягнути з ОСОБА_8 моральну шкоду: на користь ОСОБА_3 в розмірі 25 000 грн., на користь ОСОБА_4 - 25 000 грн., на користь ОСОБА_5 - 15 000 грн., на користь ОСОБА_6 - 15 000 грн., на користь ОСОБА_7 - 15 000 грн., в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначали, що їм заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, оскільки відповідач принизив їх перед іншими людьми та поширив неправдиві відомості стосовно позивачів.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12 липня 2017 року в справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 липня 2017 року справу призначено до розгляду.

22 серпня 2017 року від відповідача ОСОБА_8 та 10 жовтня 2017 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, із змісту яких вбачається, що 30.06.2017 року відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року, яку судом було призначено до розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року справу направлено до Комунарського районного суду м. Запоріжжя для розгляду заяви ОСОБА_8 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2018 року заяву ОСОБА_8 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року залишено без задоволення.

26 лютого 2018 року справа № 333/3947/15 надійшла до Апеляційного суду Запорізької області.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду ОСОБА_8 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, просила заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог позивачів відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що твердження ОСОБА_8 про наявність кримінальних проваджень стосовно посадових осіб комунального закладу базується на фактичних даних, а її твердження про фігурантів кримінального провадження з кола невизначених посадових осіб цього закладу є оціночним судженням і не може бути розцінено як звинувачення конкретних осіб позивачів у вчиненні злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01 березня 2018 року у справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 в особі представника ОСОБА_2

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20 березня 2018 року справу призначено до розгляду.

Позивачі та відповідач до суду апеляційної інстанції не з'явилися, повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України .

Позивачі та відповідач приймають участь в судовому засіданні через своїх уповноважених представників.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню; апеляційна скарга ОСОБА_8 в особі представника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги щодо визнання недостовірною інформації, яка була поширена ОСОБА_8, 28 травня 2015 року під час проведення лекції, яка розпочалася об 11-30 в КЗ «ЗОІППО» як таку, що принижує честь, гідність та порочить ділову репутацію ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, виходив з того, що під час проведення лекції відповідач назвала позивачів фігурантами кримінальної справи та звинуватила позивачів у шахрайстві, підробленні офіційних документів та розкраданні державного бюджету, висловлювання ОСОБА_8 дійсно є неправдивою інформацією, нічим не підтвердженою та принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду.

Встановлено, що 28 травня 2015 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_8 - доцент кафедри дидактики та методик навчання природничо-математичних дисциплін Комунального закладу «Запорізький обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» Запорізької обласної ради проводилась лекція, на якій були присутні вчителі української мови та літератури шкільних закладів м. Запоріжжя та Запорізької області.

На лекції, за запрошенням завідувача кафедри ОСОБА_6 з метою забезпечення об'єктивності суджень про викладання ОСОБА_8, були присутні представники ректорату закладу та вченої ради, а саме: ОСОБА_3 - перший проректор; ОСОБА_4 - начальник навчально-наукового центру; ОСОБА_5 - вчений секретар КЗ «ЗОІППО»; ОСОБА_7 - завідувач кафедри реабілітаційної педагогіки та здорового способу життя.

На аудіозаписі, який був здійснений під час проведення вищеназваної лекції та який був наданий позивачами містяться наступні висловлювання ОСОБА_8:

«...руководство института является фигурантами уголовного дела...»;

«...Вы являетесь фигурантами уголовного дела, все здесь сидящие, администрация...».

«... еще один фигурант уголовного дела…. Часть третья статьи 191 - мошенничество в особо крупних размерах, злоупотребление служебным положением. Чтобы вы понимали, насколько серьезно срок от трех до пяти лет с конфискацией имущества, Поэтому я буду говорить, что подвергаюсь всяческим преследованиям со стороны администрации...»

«...прошу администрацию покинуть, тем более фигурантов уголовного дела покинуть аудиторию и разрешить мне дальше преподавать....»

«...фальсификация документов в этом институте происходит в очень серьезных масштабах. Чтобы вы все понимали, когда вам урезали зарплату, здесь получали по 20 - 40 тысяч зарплаты...» (т. 1, а.с. 219).

Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" судам роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до частини другої статті 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності.

Суд першої інстанції в своєму рішенні зобов'язав ОСОБА_8 визнати, що інформація про те, що позивачі є фігурантими кримінальної справи та вчиняють кримінально-карані діянні як шахрайство, розкрадання державних коштів, фальсифікація документів є неправдивою. Проте, такий висновок суду є помилковим.

Апеляційним судом був досліджений аудіозапис, який міститься в матеріалах справи (т. 1, а.с. 219).

ОСОБА_8 зазначала, що «...руководство института является фигурантами уголовного дела...», а також «...Вы являетесь фигурантами уголовного дела, все здесь сидящие, администрация...».

ОСОБА_8 вислів «фигуранты уголовного дела» відносила на адресу керівництва, адміністрації, а не конкретних осіб. Твердження відповідача не містять звинувачень позивачів у вчиненні кримінально-караних діянь. До того ж поняття «фигурант уголовного дела» не тотожне поняттю «обвинувачений» у вчинені кримінально-караного діяння.

Також в матеріалах справи міститься лист № 5/Г-241; Г-1 від 12.01.2015 року Управління державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУМВС України в Запорізькій області на адресу ОСОБА_8, в якому зазначено наступне: «Повідомляємо, що за Вашим зверненням вх. № Г-241 від 29.12.2014 та вх. № Г-1 від 05.01.2015, щодо порушень фінансово-господарської діяльності з боку посадових осіб КЗ «ЗОІППО» ЗОР слідчим СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області внесено відомості до ЄРДР № 0000171 та відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України» (т.2, а.с 109).

З вказаного листа вбачається, що стосовно посадових осіб КЗ «ЗОІППО» ЗОР дійсно порушено кримінальне провадження.

Цитування ОСОБА_8 частини третьої статті 190 КК України не свідчить про те, що вона звинувачували позивачів у вчиненні цього злочину.

Висловлювання ОСОБА_8 - «...фальсификация документов в этом институте происходит в очень серьезных масштабах. Чтобы вы все понимали, когда вам урезали зарплату, здесь получали по 20 - 40 тысяч зарплаты...» також не можна визнати таким що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачів.

Як вбачається зі змісту листа Державної фінансової інспекції України від 16.02.2015 року № 03-16/143 було розглянуто звернення ОСОБА_8 щодо можливих порушень фінансової дисципліни адміністрацією КЗ «ЗОІППО» ЗОР та зазначено, що факти порушень чинного законодавства при дотриманні штатної дисципліни та використанні коштів обласного бюджету на оплату праці підтверджені проведеними Держфінінспекцією в Запорізькій області плановими та позаплановими контрольними заходами у 2008 та 2009 роках ( т.2 а.с.107).

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" також роз'яснено, що відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності і спростувати.

Тобто, вирішуючи питання про визнання інформації недостовірною, суди повинні визначитися з характером такої інформації, та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Отже, суд першої інстанції не визначився з характером поширеної інформації, не з'ясував, чи є неправдивою інформація, поширена ОСОБА_8 та чи порушує вона особисті немайнові права позивачів.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції, проаналізувавши надані учасниками справи докази та фактичні обставини справи, дійшла до висновку, що відповідач ОСОБА_8 під час проведення лекції озвучила інформацію, яка не носить стверджувальний характер, за своїм змістом носить характер оціночних суджень на основі отриманої інформації з різних джерел, не містить фактичних даних, а відображає уявлення і сприйняття відповідачкою організацію роботи адміністрації навчального закладу.

Враховуючи викладене, рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо визнання недостовірною інформації, яка була поширена ОСОБА_8, підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачами не надано жодних доказів про завдання моральної шкоди відповідачем.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За вимогами ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судом рішення) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналогічні норми містяться в ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_1 не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних про стягнення моральної шкоди.

До того ж, враховуючи, що стягнення моральної шкоди є похідним від задоволення позовних вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, тому колегія суддів, дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині, вважає , що відсутні підстави й для стягнення моральної шкоди.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині вирішення позовних вимог щодо визнання недостовірною інформації, поширеною ОСОБА_8, 28 травня 2015 року під час проведення лекції, яка розпочалася об 11-30 в КЗ «ЗОІППО» як таку, що принижує честь, гідність та порочить ділову репутацію ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, із позивачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підлягає стягненню судовий збір, який був сплачений ОСОБА_8 за подання апеляційної скарги пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 365, 40 грн., а саме по 73, 08 грн. з кожного з позивачів.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2017 року скасувати в частині вирішення позовних вимог щодо визнання недостовірною інформації, поширеною ОСОБА_8, 28 травня 2015 року під час проведення лекції, яка розпочалася об 11-30 в Комунальному закладі «Запорізький обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» Запорізької обласної як таку, що принижує честь, гідність та порочить ділову репутацію ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_4), ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_5) по 73, 08 грн. (сімдесят три грн. 08 коп.) судового збору з кожного на користь ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_6).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 липня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: С.В. Маловічко

Г.С. Подліянова