Справа № 473/1720/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" липня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Висоцькій Г.А.,

при секретарі - Гавриловій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вознесенської міської ради Миколаївскьої області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2018 року ОСОБА_5 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земльну ділянку від 26 листопада 1996 року №5921.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що позивач є власником ? частки житлового будинку АДРЕСА_1

Інша ? частка будинку зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Також представник позивача зазначив, що рішенням виконкому Вознесенської міської ради від 26.11.1996 року № 186 ОСОБА_1, ОСОБА_6, як співвласникам житлового будинку, для його обслуговування та ведення особистого підсобного господарства передано в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1083 га., розташовану по АДРЕСА_1 і на підставі рішення 26.11.1996 року власники отримали правовстановлюючий документ на право приватної власності на землю, за №5921, яким підтверджено, що зазначені особи є співвласниками земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 призначеної для обслуговування житлового будинку за цією ж адресою.

З метою отримання кадастрового номеру на земельну ділянку площею 0,1083 га. надану для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 позивач звернулась до землевпорядну організацію де з'ясувалось, що державний акт на право приватної власності на землю виданий з істотними порушеннями порядку видачі державних актів, а саме: не відповідає рішенню виконкому Вознесенської міської ради №186 від 26.11.1996 року; в правовстановлюючому документі не визначено частки кожного із співвласників; незрозуміло кому з співвласників видано перший примірник державного акту на право приватної власності на землю від 26.11.1996 року НОМЕР_5.

Враховуючи неможливість приведення правовстановлюючого документа у відповідність до вимог закону в адміністративному порядку і відповідно можливості в повному обсязі використовувати свої права власника, зокрема право на розпорядження земельною ділянкою, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 31.05.2018 року провадження по справі відкрито, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.06.2018 року та відкладено у зв'язку з неявкою відповідача ОСОБА_3 на 26.07.2018 року.

Відзив на позовну заяву відповідачами надано суду не було.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суду останнім надано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду надано заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, судом належним чином у відповідності до положень ч 7, 8 ст. 128 ЦПК України повідомлялась про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації, на адресу суду повернулась поштова кореспонденція з відміткою «за закінченням терміну зберігання», однак відповідач також повідомлялася про слухання справи в телефонному режимі.

Представник відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником ? частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Вознесенського міскнародного суду від 02.12.1985 року №2-530/1985, яке зареєстроване в КП «Вознесенське МБТІ» від 23.08.2012 року за № 37450367.

Інша ? частка будинку зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6, який ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер в м. Вознесенськ Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 від 12.07.2012 року.

Рішенням виконкому Вознесенської міської ради від 26.11.1996 року №186 ОСОБА_1, ОСОБА_6, як співвласникам житлового будинку, для його обслуговування та ведення особистого підсобного господарства передано в приватну власність земельну ділянку загальною площею 1083 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1.

На підставі рішення 26.11.1996 року власники отримали державний акт на право приватної власності на землю, за НОМЕР_5, серія НОМЕР_6, згідно якого ОСОБА_1, ОСОБА_6 є співвласниками земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 призначеної для обслуговування житлового будинку.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.04.2018 року позивачу ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку було відмовлено з підстав пред'явлення позову не до всіх відповідачів, тобто на час розгляду справи позивач не висунув вимог до Вознесенської міської ради Миколаївської області щодо оспорюваного державного акту.

Державний акт було видано та зареєстровано в листопаді 1996 року, тобто під час дії ЗК України 1990 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 ст. ст. 10, 17 ЗК України 1990 року громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва.

Передача розташованих на території міст земельних ділянок у власність громадян належить до відання міських Рад народних депутатів

Громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються в користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач.

Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара, (ч.ч. 1, 2 ст. 67 ЗК України 1990 року).

Розмір ділянок для ведення особистого підсобного господарства не повинен перевищувати 0,6 гектарів (ч. 1 ст. 56 ЗК України).

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів за формою, що затверджуються Верховною Радою України (ч.ч. 1, 3 ст. 23 ЗК України 1990 року, п.п. 1.1., 1.2 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди)», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15 квітня 1993 року N 28) ).

Відповідно до п. 7 перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. На них поширюються положення чинного Земельного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України та роз'яснень п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Суд вважає, що в державному акті не знайшов свого належного відображення зміст рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність, щодо цільового призначення ділянок, на плані відсутнє графічне розмежування двох ділянок, невідповідність змісту державного акту змісту рішення, на підставі якого був виданий правовстановлюючий документ, є окремою підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, що є законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Інші обставини, на які посилається позивач та його представник не знайшли належного підтвердження.

Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи наведені обставини, виходячи з того, що оспорюваний державний акт порушує право позивача, зокрема позбавляє її можливості оформлення належним чином прав на земельну ділянку, приведення його у відповідність з вимогами закону в адміністративному порядку неможливе, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 78, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вознесенської міської ради про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земльну ділянку - задовільнити.

Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 26.11.1996 року НОМЕР_5, виданий ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області за № 186 від 26.11.1996 року, на земельну ділянку площею 0,1083 га., наданий для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 - визнати недійсним.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, місцереєстрації: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_3.

Відповідач: Вознесенська міська рада Миколаївської області: місце реєстрації: пл. Центральна 1, м. Вознесенськ, Миколаївська область, .

Повний текст судового рішення складено 30.07.2018 року.

Суддя: Висоцька Г.А.