22-ц/775/556/2018(м)
Головуючий в 1 інстанції Мохов Є.І.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року місто Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.,

суддів Гаврилової Г.Л., Мироненко І.П.

секретар Брежнєв Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Екопрод» про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Екопрод» на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 30 травня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що на підставі рішення Волноваського районного суду від 22.12.2017 року їй на праві власності належить земельна ділянка площею 5,8400 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Благодатненської селищної ради Волноваського району Донецької області, що належала її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно договору оренди землі від 12.07.2008 року ОСОБА_2 уклала його з АТЗТ „Екопрод А.Т." строком на 49 років. Але її мати була безграмотною і тому не могла підписати зазначений договір оренди. Лише після смерті матері 10.10.2017 року вказаний договір оренди було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому договір оренди вважає недійсним, а його реєстрацію протиправною.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 30 травня 2018 року позов задоволено в повному обсязі.

З даним рішенням не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд не повно з'ясував обставини справи і ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, звернувся з заявою про розгляд справи у відсутність представника Приватного акціонерного товариства «Екопрод».

Позивач і її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача і її представника, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення залишити без змін з наступних підстав.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статей 18, 20 цього Закону, які діяли на момент виникнення правовідносин, укладений договір оренди землі підлягав держаній реєстрації, а договір оренди землі набирав чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно ч. 2 вказаної статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У складеному Верховним Судом України "Аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України" вказано, що якщо запис у Державному реєстрі здійснено внаслідок укладення договору, дійсність якого оспорюється, спосіб захисту прав осіб встановлено п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України за позовом про визнання договору недійсним і скасування запису в Державному реєстрі, внесеного за заявою набувача.

Судом правильно встановлено, що відповідно до рішення Волноваського районного суду від 22.12.2017 року позивачці на праві власності належить земельна ділянка площею 5,8400 га, кадастровий НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Благодатненської селищної ради Волноваського району Донецької області, що належала ОСОБА_2.

Згідно договору оренди землі від 12.07.2008 року ОСОБА_2 уклала його з АТЗТ „Екопрод А.Т." строком на 49 років. 29.04.2011 року АТЗТ „Екопрод А.Т." перейменовано в ПрАТ „Екопрод".

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_2 вказаний договір оренди 10.10.2017 року зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за №22743396.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Згідно з вимогами ст. 81 ч. 1, ч. 5, ч. 6 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямовано волевиявлення сторін (постанова ВСУ від 18.01.2017 року № 6-2777цс16).

Правова позиція щодо моменту набуття чинності договором оренди землі з дня проведення його держаної реєстрації також викладена в постанові ВСУ № 6-643цс16 від 13.06.2016 року.

Суд дійшов правильного висновку, що на момент реєстрації договору 10.10.2017 року орендодавець ОСОБА_2 була померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, тому договір оренди від 12.07.2008 не міг вважатися укладеним, оскільки на момент смерті він не був зареєстрованим, в зв'язку з чим були відсутні підстави для його реєстрації після смерті орендодавця, а тому він є недійсним згідно ст. 215 ЦК України, яка передбачає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Вчиненням реєстрації договору оренди після смерті матері порушено права позивача, як спадкоємця земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Крім того, з договору оренди вбачається, що прізвище орендодавця в розділі „реквізити сторін" записано невірно „ОСОБА_2" замість ОСОБА_2", а отже прізвище в договорі не відповідало прізвищу в паспорті, який на момент реєстрації взагалі був відсутнім, оскільки ОСОБА_2 була померлою, а тому договір оренди не підлягав державній реєстрації

Суд правильно встановив, що посилання відповідача на те, що отримання орендодавцем орендної плати свідчить про дійсність договору оренди, нічим не підтверджено, так як ніяких доказів на підтвердження цих обставин він не надав.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд повно і всебічно дослідив обставини справи і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому в задоволенні апеляційної скарги відповідачу необхідно відмовити, а рішення Волноваського районного суду Донецької області від 30 травня 2018 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Екопрод» залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 30 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді