Справа №438/915/18
Номер провадження №2-з/438/5/2018
УХВАЛА

30 липня 2018 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі головуючого судді Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Наминанік О.С.,

розглянувши у в порядку письмового провадження в залі суду в місті Борислав Львівської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, в якій просить: в порядку забезпечення позову про стягнення боргу за договором позики грошей, накласти арешт на належне ОСОБА_2, 11.02.1964р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, нерухоме майно, а саме: ? частину нежитлового приміщення магазину, що знаходиться по вул. Шкільна,1 в м.Бориславі Львівської області, загальною площею 239,6 кв.м., у межах суми боргу в розмірі 62839,24 грн., що становить еквівалент 2360,00 доларів США, до набрання законної сили рішенням суду.

Мотивуючи заяву, ОСОБА_1 зазначив, що має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей. Згідно договору позики грошей від 27.04.2018року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_3 27.04.2018 року та зареєстрованого в реєстрі за №319; він, ОСОБА_1, як позикодавець передав у власність позичальника ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 61902,91грн, що еквівалентно 2360,00 доларів США, які позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві в повному обсязі не пізніше 27 червня 2018року.

Згідно з актом приймання-передачі від 27.04.2018року він передав у власність грошові кошти в розмірі 2360,00 доларів США, а ОСОБА_2 прийняв дану суму грошових коштів. Однак, на сьогоднішній день позичальник ОСОБА_2 так і не повернув йому суму боргу згідно договору позики грошей від 27.04.2018року, мотивуючи це тим, що дані грошові кошти йому необхідні для нотаріального оформлення відчуження належної йому ? частки в нежитловому приміщенні магазину, що знаходиться по вул.Шкільна,1 в м.Бориславі Львівської області, і що суму боргу він поверне йому як тільки у нього буде така можливість.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2018року ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частина нежитлового приміщення магазину, що знаходиться по вул. Шкільна, 1 в м.Бориславі Львівської області, загальною площею 239,6 кв.м., та відповідно до довідки КП ЛОР «Дрогобицьке МЕТІ та ЕО» за №214 від 23.07.2018року вартість вищевказаної частини нежитлового приміщення магазину становить 125 641 грн.

Зазначає, що такі висловлювання та дії ОСОБА_2 зроблять неможливим або істотно ускладнять захист та відновлення його, заявника ОСОБА_1, права власності на грошові кошти, порушеного внаслідок безпідставного невиконання позичальником ОСОБА_2 своїх зобов»язань за договором позики грошей від 27.04.2018 року. З наведених підстав вимушений буде звертатися в майбутньому до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей, тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист його прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7 ЦПК України.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, зокрема, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення позову.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (ч.4 ст.151 ЦПК України).

Крім цього, в силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. надано роз'яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник ОСОБА_1 зазначаючи предмет позову, з яким звертатиметься до суду, зокрема, з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей, просить з метою захисту його прав як позикодавця накласти арешт на належне ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме: ? частину нежитлового приміщення магазину. Однак, заявник, просячи накласти арешт на частину нежитлового приміщення магазину, не вказав будь-якого іншого рухомого та нерухомого майна, яке може належати ОСОБА_2 на праві власності, доказів про наявність відритих рахунків у банках на ім'я ОСОБА_2

Крім того, згідно світлокопії долученого витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності ? частки в нежитловому приміщенні магазину, що знаходиться по вул.Шкільна,1 в м.Бориславі Львівської області; як підставу виникнення права власності вказано договір купівлі-продажу, виданий 14.08.2001р., видавник: Фонд комунального майна Бориславської міської ради; приватний підприємець ОСОБА_2

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, однак як зазначено у заяві ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом, ціна якого 61902,92 грн., згідно довідки КП ЛОР «Дрогобицьке МЕТІ та ЕО» за №214 від 23.07.2018року вартість вищевказаної частини нежитлового приміщення магазину становить 125 641 грн., що явно не співмірно із запропонованим заходом забезпечення позову.

Розглядаючи заяву, суд вважає, що заявником не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, обґрунтування необхідності його застосування, не надано доказів на підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду чи призведе до порушення прав позивача. Крім цього, даних про те, що ОСОБА_2 вчиняє дії щодо відчуження вказаного майна матеріали справи не містять, заявник не надав підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду. Більше того, як вбачається з матеріалів заяви ОСОБА_2 придбав у приватну власність вищевказане приміщення магазину як приватний підприємець, можливо з метою здійснення господарської діяльності, тому суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інтереси ОСОБА_2, права якого можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням цього заходу забезпечення позову.

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли своє підтвердження, тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред'явлення до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред'явлення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Б Хемич