Справа № 585/2017/18
Номер провадження 2/585/805/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді В.О. Шульги, при секретарі Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє від імені ОСОБА_2, до ОСОБА_3 сільської ради Роменського району Сумської області, треті особи: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах в інтересах ОСОБА_2, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, треті особи приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, і просить визначити ОСОБА_2 додатковий строк в два місяці для подання до приватного нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6, який помер, 22 серпня 2006 року. В обгрунтування позову вказує, що 22 серпня 2006 року помер рідний брат позивача - ОСОБА_6 Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5, інших спадкоємців, у тому числі неповнолітніх та непрацездатних, за даними ОСОБА_3 сільської ради немає, заповіт від імені ОСОБА_6 виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Роменського району Сумської області не посвідчувався. ОСОБА_5 (рідна сестра) спадщину після смерті ОСОБА_6 в установленому законом порядку не прийняла та у подальшому на неї не претендує. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,0280 га, що розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради, які належали спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельні ділянки серії CM №134729, виданого Роменською райдержадміністрацією 29.12.2003 року, та зареєстрованого за № 641. Але оформити свої права на спадкове майно, яке належало брату, позивач не може, оскільки не підтверджується факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_6 Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 06.03.2018 року № 549/02-31 позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом та вказано на необхідність звернення до суду. В установленому законом порядку ОСОБА_2 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 з поважних причин - тяжко хворіла дружина позивача та перебувала на лікуванні у гінекологічному відділенні Сумського обласного клінічного онкологічного диспансеру з діагнозом - аденоміоз ендометрія, перенесла операцію у період з 06.02.2007 року по 23.02.2007 року, з 24.02.2007 року по 25.02.2007 року, та потребувала постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою №514 Сумського обласного клінічного онкологічного диспансеру. Також поважною причиною пропуску визначеного законодавством строку стало те, що позивач працював начальником відділу матеріального постачання в Роменській філії ДБУ ТОВ «Харківдорбуд»-29, тому часто перебував у службових відрядженнях до м. Харків. Отже, у зв'язку з вказаними поважними причинами на даний час позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Крім цього, прохає суд врахувати, що відповідач не звертався до суду з позовною заявою про визнання спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 та складається з земельної ділянки, відумерлою.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала і прохала його задовольнити з підстав викладених у позові.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, пояснив, що пропустив строк для прийняття спадщини після смерті 22 серпня 2006 року брата, бо той рік був важкий для нього і він не зміг оформити спадщину.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Роменського району Сумської області явку представника в судове засідання не забезпечила, надала листа з проханням розгляд справи провести у їх відсутності, позовні вимоги визнає.

Третя особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4 в листі до суду розгляд справи прохала провести у її відсутності, з приводу вирішення справи покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суду пояснила, що вона на спадщину не претендує, до нотаріуса звертатися не буде. У ОСОБА_6 дітей не було.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 у віці 54 роки помер 22 серпня 2006 року в м. Ромни Сумської області.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 народився 07 жовтня 1951 року, батьки: батько - ОСОБА_8, мати - ОСОБА_9.

Згідно свідоцтва про народження «Лавирко Анна Тимофеевна» народилася 27 листопада 1949 року, батьки: батько «Лавирко Тимофей Иванович», мати «Лавирко Ольга Тимофеевна», записи виконані російською мовою.

З ОСОБА_10 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища від 24.01.2018 року вбачається, що 19 червня 1973 року в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_11. 02 лютого 1988 року вказаний шлюб розірваний.

ОСОБА_2 народився 11 березня 1954 року, батьки: батько ОСОБА_8, мати ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно довідки ОСОБА_3 сільської ради Роменського району Сумської області від 29.01.2018 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкоємцями на все майно після його смерті являються: брат ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_5. Заповіт від імені ОСОБА_6 виконкомом ОСОБА_3 сільської ради не посвідчувався.

В довідці ОСОБА_3 сільської ради Роменського району Сумської області від 29.01.2018 року, вказано що ОСОБА_6 з травня 2006 року по серпень 2006 року здійснював догляд за ОСОБА_6, який помер 22 серпня 2006 року.

ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 3,0280 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Роменського району Сумської області з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 134729 від 29.12.2003 року.

Постановою приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 06.03.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 22 серпня 2006 року їх рідного брата ОСОБА_6, за відсутністю доказів прийняття ними спадщини.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 01.04.2000 року по 21.10.2013 працював провідним інженером матеріально-технічного забезпечення ВАТ «Харківшляхбуд» - ДСУ 29, що підтверджується копією трудової книжки.

Відповідно до довідки Обласного клінічного онкодиспасера ОСОБА_13 з 06.02.2007 року по 23.02.2007 року перебувала на стаціонарному лікуванні у гінекологічному відділенні Сумського обласного клінічного онкологічного диспансеру. Лікарняний лист з 06.02.2007 року по 23.02.2007 року, з 24.02.2007 року по 25.02.2017 року.

Наведені обставини свідчать, що виник спір з приводу здійснення права спадкування, а саме прийняття спадщини.

При вирішенні спору суд виходить, з положень ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не завив про відмову від неї.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

В роз'ясненнях, викладених в п.24 Пленум Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ураховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Згідно до роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2014 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі мотиви пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку можуть визнаватися, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Отже, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов'язком спадкоємця є доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини перед судом, а саме з моменту її відкриття до моменту звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Пунктом 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України від 3 березня 2004 року, яка діяла на час смерті ОСОБА_6 передбачено, що письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно п.2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який діяв, який діє з 8 березня 2012 року, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Всупереч вказаних вимог, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_13, яка перебувала на лікуванні в Сумському онкологічному диспансері, є його дружиною і її хвороба об?єктивно перешкоджала йому вчинити дії, спрямовані на прийняття спадщини. Крім того, виходячи, з роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2014 №24-753/0/4-13 поважними причинами пропуску строку можуть визнаватися, зокрема тривала хвороба спадкоємців, а не членів їх сімї.

Крім того, підставою для визначення додаткового строку, позивач зазначає, що працював начальником відділу матеріального постачання в Роменській філії ДБУ ТОВ «Харківдорбуд»-29, тому часто перебував у службових відрядженнях до м. Харків. Однак, з копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_2 з 01.12.1998 року працював начальником відділу матеріального постачання в Роменській філії ДБУ ТОВ «Харківшляхбуд»-29, але з 01.04.2000 року його було переведено на посаду провідного інженера, з якої звільнено 21.10.2013 року у звязку з ліквідацією (банкрутством) підприємства. Тобто, на час смерті 22 серпня 2006 року ОСОБА_6, позивач працював провідним інженером. Позивачем не надано доказів того, що службові відрядження мали тривалий характер і не дали йому можливості звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини своєчасно, або направити відповідну заяву до нотаріуса поштою, що не заборонялося чинним законодавством. Позивачем взагалі не надано доказів на підтвердження того, що в нього в час відкриття спадщини були будь-які відрядження.

Судом встановлено, що після смерті 22 серпня 2006 року ОСОБА_6, позивач лише 06 березня 2018 року звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, тобто близько дванадцяти років жодним чином не цікавився питанням щодо прийняття спадщини після смерті брата.

Отже, позивач пропустив строк для прийняття спадщини без поважних причин, які могли б бути пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення його до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року, справа №6-85цс12, а також від 4 листопада 2015 року, справа №6-1486цс15, які відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає позов не обґрунтованим і доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Суд не бере до уваги визнання позову відповідачем оскільки у даному випадку визнання відповідачем позову суперечить закону.

Керуючись ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє від імені ОСОБА_2, до ОСОБА_3 сільської ради Роменського району Сумської області, треті особи: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: підпис …

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_10