РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2018 року Провадження №2/425/297/18

Справа №425/1155/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гребенюк В.Г.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

02 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому вказав, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1.

У зазначеній квартирі зареєстровані за місцем проживання доньки позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які з 2013 року виїхали до Російської Федерації, у вищезазначеній квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, їх особистих речей у квартирі немає і взагалі квартирою вони не цікавляться. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідачі не знімаються.

Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 3-4).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 03.05.2018 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу семиденний строк для виправлення зазначених в ухвалі недоліків (а.с. 13).

16 травня 2018 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 16).

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.05.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 28).

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 59).

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов не надали. Відповідачам були надіслані виклики в судові засідання за адресою, відповідно відомостей Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області, які були повернуті на адресу суду з поміткою «через не запит» (а.с. 34-46, 47-58, 64-65, 66-67).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, відсутності заяви відповідачів про розгляд справи без їх участі, неповідомлення відповідачів про причини неявки до суду, відсутність відзивів відповідачів на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно копії ордеру на житлове приміщення № 7 від 12.02.2002, виданого на підставі рішення виконкому № 39 від 29.01.2002, ОСОБА_1 на склад сім'ї з 4-х чоловік отримав право заняття житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Згідно копії договору про користування електричною енергією від 08.10.2015 ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» уклало з ОСОБА_1 договір про користування електричною енергією у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно копії типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 15.08.2014 Комунальне підприємство ПП «Ромалекс» уклало договір з наймачем ОСОБА_1 на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

З довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 11858 від 24.04.2018 вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 - як наймач, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - як доньки наймача (а.с. 11).

З акту про встановлення фактичного місця проживання від 16.05.2018 вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, проживає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 18).

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації без поважної причини більше дванадцяти років. Відповідач виїхав зі спірної квартири у липні 2005 року, шість місяців за ним зберігалось право на житло.

Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.

Відповідно з наведеною нормою та п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 за № 2, наймач або член його сім'ї втрачає право користування жилим приміщенням якщо він вибув на інше постійне місце проживання. Доказами вибуття можуть бути будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо).

У відповідності з вимогами ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Судом встановлено, що у спірній квартирі відповідачі не проживають з 2013 року, тобто п'ять років, їх майно у житловому приміщенні відсутнє, угод щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом сторони не укладали.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає доведеним, що перебування відповідачів на реєстраційному обліку у квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі користуватися та розпоряджатися майном, а відтак вбачає підстави для захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб - шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 81, 280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер : НОМЕР_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач може оскаржити рішення до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області, або безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Москаленко