АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/ 5861/2018 р. Головуючий у 1 інстанції - Лісовська О.В.
Справа № 754/3215/17 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2018 р. Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,

3-особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації

про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі батька у

вихованні дитини

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини, а саме : зобов&q?ов;язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; та встановлено порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за наступним графіком:

до досягнення дитиною п'ятирічного віку (до 28 липня 2019року):

кожної середи з 17 години до 20 години у присутності матері;

кожної п'ятниці з 17 години до 20 години у присутності матері;

щорічно 29 липня з 10 години до 20 години у присутності матері;

щорічно 02 та 08 січня з 10 години до 20 години у присутності матері.

3 часу досягнення дитиною п'ятирічного віку (з 29 липня 2019 року) і до досягнення дитиною 14-річного віку (до 28 липня 2028року):

кожної середи з 17 години до 20 години (без присутності матері);

з 17 години кожної першої та третьої п'ятниці місяця до 18 години кожної першої та третьої неділі місяця (без присутності матері);

щорічно по три дні поспіль в період шкільних весняних та осінніх канікул (без присутності матері, але за попереднім погодженням з матір'ю);

щорічно по сім днів поспіль в період шкільних зимових канікул (без присутності матері, але за попереднім погодженням з матір'ю);

щорічно 21 день поспіль в період шкільних літніх канікул (без присутності матері, але за попереднім погодженням з матір'ю);

щорічно 29 липня з 10 години до 20 години (без присутності матері).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового' збору у розмірі 640, 00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 р. та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з'ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони у справі ОСОБА_6 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2013 р. по даний час, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

У період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

На даний час малолітній ОСОБА_7 проживає разом із своєю матір&q?ір;ю ОСОБА_1 за згодою сторін.

Позивач працює інженером 1 категорії в інституту &q?у ;Укрдіпробудміст&q?ст;, отримує заробітну плату, що підтверджується відповідною довідкою від 28.02.2017 р.

За місцем роботи позивач характеризується позитивно, що підтверджується відповідною характеристикою від 01.03.2017 р.

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відповідною довідкою від 19.09.2014 р., де також зареєстрований і неповнолітній ОСОБА_7.

Проживає позивач за адресою: АДРЕСА_1.

За місцем реєстрації та місцем проживання позивач також характеризується позитивно, що підтверджується відповідними характеристиками.

За заявою позивача Службою у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації було складено Акт обстеження умов проживання за місцем реєстрації позивача та дитини від 17.05.2017 року, відповідно до якого у квартирі створені всі умови для проживання дитини.

Також позивач звертався до директора Київського міського центру дитини із заявою про проведення сімейної медіації (заява від 01.02.2017 року), але згідно листа центру медіація проведена не була через відмову відповідачки (лист від 10.04.2017 року).

На підставі ухвали судді Деснянського районного суду м. Києва про відкриття провадження працівниками Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації були вчинені дії щодо проведення обстеження умов проживання дитини за місцем проживання відповідачки, а саме за адресою: АДРЕСА_3. Але провести обстеження стало неможливим через відмову відповідачки відчинити двері та допустити працівників Служби до квартири, що підтверджується відповідним Актом № 214 від 2.06.2017 р.

Як вбачається з медичних документів, наданих до суду, малолітній ОСОБА_7 часто хворіє, перебуває під наглядом лікарів, у тому числі лікаря-невропатолога.

Крім того, відповідно до Консультативного висновку психолога від 11.10.2017 року дитині надано відповідні рекомендації, а саме: щоденний домашній режим; за рахунок високого рівня прив'язаності до матері - всі знайомства, заняття проводити в її присутності для запобігання розвитку істеричних розладів та стресових станів; систематичний огляд невролога.

Постановлюючи рішення суд виходив з того, що відповідно до вимог чинного законодавства та норм міжнародного права права та обов'язки матері та батька щодо дитини є рівними навіть тоді, коли вони не є подружжям; що на обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини; що інтереси дитини захищаються передусім, і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права; що що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, права дитини, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, у даному випадку вирішення питання про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням в їх право на повагу до свого сімейного життя.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України &q?и ;Про охорону дитинства&q?ва; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов&q?ов;язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов&q?ов;язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно п.1 ст.9 Конвенції Про права дитини проголошено право, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Тому суд першої інстанції правильно вважав, що згідно вказаних вище норм діючого законодавства сторони по справі зобов&q?ов;язані здійснювати свої батьківські обов&q?ов;язки щодо дитини, мають право на спілкування з дитиною та виховання.

Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов&q?ов;язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов&q?ов;язків щодо дитини.

Крім того, згідно ч.3 ст. 9 Конвенції проголошено правило про те, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно ст.158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

19.06.2017 р. Службою у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надано Висновок про участь батька у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_7, яким встановлено також графік спілкування батька з дитиною, який Служба вважає за доцільне.

Так, при вирішенні даного спору суд взяв до уваги рішення Органу опіки та піклування щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини, але при цьому також взяв до уваги, і те, що вказане рішення було прийнято без вивчення думки відповідачки з цього питання, без проведення обстеження умов проживання дитини, без врахування медичних висновків, стану здоров'я дитини, висновків психолога.

Крім того, Органом опіки та піклування не було взято до уваги, що з грудня 2016 р. (майже півтора року) дитина не бачила батька. Враховуючи те, що дитині лише 3, 6 роки, така тривала перерва у спілкуванні батька з дитиною значною мірою може вплинути на сприйняття дитиною позивача, на його емоційний стан та здоров'я.

Виходячи з наявних матеріалів справи та досліджених судом письмових доказів, а також того, що позивач має позитивні характеризуючи дані, має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні своєї дитини, а також те, що таке спілкування не перешкоджатиме розвитку дитини, наявність між сторонами суперечок щодо участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини, суд правильно вважав, що судом повинен бути визначений порядок участі позивача у вихованні його сина ОСОБА_8.

Також, суд вірно вважав за необхідне до досягнення дитиною п'ятирічного віку слід встановити графік спілкування батька з дитиною у присутності матері.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що це надасть змогу дитині звикнути до батька, а позивачу встановити контакт з дитиною, зацікавити сина, що позитивно вплине на їх стосунки та можливість подальшого спілкування у відсутності матері.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 р. - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 24.07.2018 р.

Головуючий :

Судді :