Справа № 263/9294/18
Провадження №2-ві/263/7/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйова О.Л., при секретарі Корольовій Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Томіліна О.М. у розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідне-каналізаційне господарство» про визнання заборгованості незаконною та зобов'язання провести перерахунок заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Томіліна О.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до КП «Маріупольське ВУ ВКГ» про визнання заборгованості незаконною та зобов'язання провести перерахунок заборгованості.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року провадження у вказаній цивільній справі зупинено до вирішення питання про відвід судді.

20 липня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Томіліна О.М., яка мотивована тим, що суддя безпідставно залишив позов без руху, вказує на необхідність сплати судового збору, через відсутність пільг щодо його сплати, оскільки вважає, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини не розповсюджується На думку позиваки, зволікання у відкритті провадження по справі, викликає сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, а тому суддя не може розглядати дану справу.

23 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду у підтримку заяви про відвід судді Томіліну О.М., одночасно заявивши відвід судді Соловйову О.Л., який на її погляд також упереджений у розгляді справи по суті, оскільки раніш розглядав її скарги на бездіяльність слідчого та прокурора, в порядку ст.303 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1А, підтримала доводи свого звернення до суду, наполягаючи на відводі головуючого судді.

КП «Маріупольське ВУ ВКГ» свого представника до залу судового засідання не спрямувало, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у справі Томіліна О.М., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства та підстави для відводу судді, викладені у письмовій заяві ОСОБА_1 та у доповненнях висловлених під час розгляду заяви про відвід, вбачається, що наведенні заявником обставини не є підставами для відводу судді, передбаченими ст. 36 ЦПК України, а тому суд вважає подану заяву про відвід невмотивованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Томіліна О.М. у розгляді цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до КП «Маріупольське ВУ ВКГ» про визнання заборгованості незаконною та зобов'язання провести перерахунок заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. Соловйов