г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3036/17
Номер провадження 2/213/211/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання - Ладухіна І.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов'язання внести запис до трудової книжки та зобовязання нарахувати та виплатити заробітну плату,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить встановити факт її перебування у трудових відносинах із ТОВ «АСКОМ СЕРВІС» (колишня назва ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС») на посаді прибиральника виробничих приміщень у період з 01 серпня 2017 року по 31 жовтня 2017 року; зобовязати відповідача внести запис до трудової книжки позивача про прийняття її на роботу на посаду прибиральника виробничих приміщень з 01 серпня 2017 року; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу заробітну плату у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податковий дохід фізичних осіб та суми єдиного страхового внеску за встановлений період роботи.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 01 грудня 2012 року вона працювала в ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС», про що в її трудовій книжці було зроблено запис. 31 липня 2017 року її, як і інших працівників цього товариства було звільнено за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України.

Зазначила при цьому, що з наказом № 587 від 31.07.2017 її письмово не ознайомлювали, підпис свій вона не ставила, а керівництвом було пояснено, що звільнення - це лише формальність, просто змінюється назва підприємства, яке буде обслуговувати виробничі приміщення ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», і її, як і інших звільнених працівників оформлять на роботу на нове підприємство пізніше - в серпні 2017 року. Вона повірила керівництву ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС», оскільки подібна ситуація вже була в 2008 році, коли вона працювала в ТОВ «ДР РЬОДЖЕР КОНТРАКТ КЛІНІНГ», тому продовжувала виходити на роботу, виконувати той же обсяг робіт, як і до звільнення. Починаючи з 01 серпня 2017 року по теперішній час їй сплачується заробітна плата, але чи здійснюються з неї необхідні відрахування, їй не відомо.

Посилаючись на положення ст.ст.21,24,38 КЗпП України, позивач вказує на те, що після закінчення попередження про звільнення вона не залишила роботи і не вимагає розірвання трудового договору, тому вважається такою, що працює.

Оскільки запис в її трудовій книжці про роботу в ТОВ «АСКОМ СЕРВІС» за період з 01.08.2017 по 31.10.2017 відсутній, позивач і просить встановити факт її перебування в трудових відносинах з підприємством відповідача за вказаний період, а також просить зобовязати відповідача внести до її трудової книжки відповідний запис, нарахувати та виплатити заробітну плату, виходячи з показника заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді, без урахування фактично виплаченої заробітної плати, нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податковий дохід фізичних осіб та суми єдиного страхового внеску за встановлений період роботи.

Ухвалами суду від 30 березня 2018 року та від 17 травня 2018 року задоволені клопотання позивача про витребування доказів.

Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи представники сторін в судове засідання не зявилися.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Крім того пояснила, що вона звільнилася з підприємства відповідача 31.10.2017, на цей час працює в іншому місці. Вона зверталася до керівництва «АСКОМ СЕРВІС», щоб їй внесли запис до трудової книжки, але їй усно відмовляли.

Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи представник відповідача в судове засідання не зявився. Після ознайомлення з матеріалами справи Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідач не заперечує, що Позивач дійсно з 01.12.2012 по 31.07.2017 працювала прибиральником службових приміщень ТОВ «Голметресурс» та була звільнена 31.07.2017 з займаної посади за власним бажанням за ст.38 КЗпП України на підставі наказу №2751 від 31 липня 2017 року, після чого між сторонами повторно не укладався трудовий договір, ТОВ «Голметресурс» не видавався наказ про повторне прийняття ОСОБА_1 на роботу, а тому, на думку Відповідача, Товариством не було порушено норм чинного трудового законодавства України, внаслідок чого у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Крім того, Відповідач зазначає, що Позивач не надала доказів на обґрунтування заявлених вимог, вважає, що наданий Позивачем «Журнал приймання та здачі змін ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС» не може бути належним та допустимим доказом, адже у ньому відсутні будь-які підписи керівництва Відповідача чи печатка ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС», він є намальованим від руки поверх невідомого вже надрукованого тексту чи таблиці твором, та не є офіційним документом обліку відпрацьованого робочого часу в розумінні чинного законодавства України, а тому не може бути прийнятим судом до уваги та стати підставою для задоволення позовних вимог.

Також Відповідач вказує у своєму відзиві на те, що надані Позивачем перепустки до ПАТ «АрселорМиттал» взагалі не мають жодного відношення до ТОВ «Голметресурс» та можуть підтверджувати хіба що, працевлаштування ОСОБА_1 на ПАТ «АрселорМиттал», а тому не можуть бути доказом у даній справі про встановлення трудових відносин Позивача саме з ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС» /а.с.138/.

Вислухавши думку позивача, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку, провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Статтею 21 КЗпП України визначено поняття трудового договору, яким є угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом та фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначеною угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язана виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від «Про практику розгляду судами трудових спорів» укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладанням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота проводилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

Як вбачається із трудової книжки серії АТ-ІІ №8377702, виданої на імя ОСОБА_1, остання 01 грудня 2012 року прийнята на роботу в ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС» прибиральником виробничих приміщень на підставі наказу №2751 від 01.12.2012, та 31 липня 2017 року - звільнена за власним бажанням згідно зі ст.38 КЗпП України, на підставі наказу №587 від 31.07.2017 /а.с.81/.

Водночас, наданими Позивачем та витребуваними судом за її клопотанням доказами не доведено, що Позивач протягом липня-жовтня 2017 року працювала прибиральницею виробничих приміщень(бань) на підприємстві Відповідача.

Так, витяг з Журналу прийому та здачі змін ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС», як зазначено на його титульному аркуші, не містить чітких відомостей про те, що він є офіційним журналом саме ТОВ «АСКОМ СЕРВІС» (колишня назва ТОВ «ГОЛМЕТРЕСУРС»), оскільки не засвідчений підписом посадової особи цього підприємства, не містить відповідної печатки, до того ж дати підпису ОСОБА_1 в цьому журналі закінчуються 27.10.2017, що суперечить змісту позовної заяви, в якій Позивач вказує про те, з 01 серпня 2017 року по теперішній час вона продовжує працювати у Відповідача, їй сплачується заробітна плата /а.с.43-47/.

Також суд не приймає в якості доказу посилання Позивача на те, що у вищезазначеному Журналі вказані прізвища «Курлова» і «Овлиякулієва», які начебто теж є працівниками Відповідача, оскільки доказів цьому Позивач не надала, явку цих осіб в судове засідання для допиту в якості свідків не забезпечила, відповідного клопотання не надавала.

Позивачем також на підтвердження роботи в підприємстві Відповідача було надано суду Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за період з 3 кварталу по 4 квартал 2017 року, з яких вбачається, що ТОВ «АСКОМ СЕРВІС» за 2-3 квартали 2017 року від суми заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі 6930,57 грн. нараховано та перераховано податку в сумі 1247,50 грн. При цьому в даній інформації зазначена дата звільнення 31.07.2017 /а.с.82/.

Водночас, суд не може прийняти в якості доказу роботи Позивача на підприємстві Відповідача наданий позивачем ОСОБА_2 про рух коштів на рахунку в ПАТ «Альфа-Банк» за період з 01.08.2017 по 31.10.2017 /а.с.83-84/, оскільки згідно цього витягу лише 18.08.2017 на карту надходили кошти як заробітна плата за липень 2017, але від АрселорМіттал. Інші показники надходжень у цьому витягу зазначені як поповнення карткового рахунку готівковими коштами через ПТКС банка на ПК фізичних осіб. Оскільки з наданого витягу неможливо впевнитися в перерахуванні коштів на картковий рахунок Позивача саме Відповідачем, то такі докази суд не може вважати належними.

На звернення позивача до Управління з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області щодо можливого порушення Відповідачем трудового законодавства, листами начальника Управління від 28.09.2017 за № 7616-14/04, та від 06.10.2017 за № 7828-14/04, надана відповідь про те, що в період з 07 по 13 вересня 2017 року було проведене інспекційне відвідування з питань дотримання законодавства про працю у в ТОВ «АСКОМ СЕРВІС», за результатами перевірки було складено акт, керівнику внесено припис щодо усунення виявлених порушень, та передано матеріали для застосування фінансових санкцій. Чергове інспекційне відвідування відбулося з 25.09.2017 по 06.10.2017, за результатами якого також було складено акт та передані матеріали для застосування фінансових санкцій /а.с.68, 69/.

Однак, суд не може погодитись із думкою Позивача про те, що дана інформація є підтвердженням її трудових відносин з Відповідачем у спірний період, оскільки з наданої суду на виконання ухвали про витребування доказів інформації вбачається, що за період з 01.08.2017 по 31.10.2017 управлінням було дійсно проведено три інспекційні відвідування ТОВ «АСКОМ СЕРВІС», та актами від 18.08.2017, 13.09.2017 та 06.10.2017 було зафіксовано порушення вимог КЗпП, складено протокол у відношенні директора за ст.41 КУпАП, внесено припис керівнику щодо усунення виявлених порушень, винесено постанову про накладення фінансової санкції, але в інформації зазначено, що виявлені порушення стосуються взагалі всіх робітників підприємства. Порушення законодавства про працю стосовно ОСОБА_1 актами перевірок не відокремлено, прізвище її не вказано, документів з інформацією нарахування та виплати їй заробітної плати до матеріалів перевірки не залучено /а.с. 154/.

До того ж, як вбачається із інформації, наданої на ухвалу суду ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», відділом перепусток департаменту з безпеки цього підприємства на імя ОСОБА_1 26.01.2017 за заявкою від ТОВ «Голметресурс» була видана перепустка під № 01448, терміном дії до 30.09.2017. В цьому ж листі зазначено, що особи, які не є працівниками ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», мають право проходу та перебування на території підприємства у денний робочий час на підставі наданих їм ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» тимчасових довгострокових перепусток (терміном дії впродовж терміну укладеного з підрядною організацією договору впродовж календарного року). Як зазначено в цьому ж листі, перебування на території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» працівників підрядних організацій безпосередньо підприємством не фіксується /а.с.130/.

Отже, хоч суд не вважає слушною думку представника Відповідача про те, що Позивач відповідно до пропуску працевлаштувалася до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг, однак вважає, що видача (наявність) перепустки, виданої 26.01.2017 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг на імя ОСОБА_1, не є свідченням про факт її роботи у Відповідача саме в період з 01.08.2017 по 31.10.2017, оскільки перепустка видається на термін дії укладеного з підрядною організацією договору, а тому не може визнати перепустку доказом роботи Позивача у спірний період.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Суд вважає, що наданими стороною Позивача доказами не доведено факт її роботи в ТОВ «Голметресурс» протягом серпня жовтня 2017 року.

Таким чином, з огляду на те, що факт роботи Позивача в ТОВ «Голметресурс» в період з 01.08.2017 по 31.10.2017 не встановлено, суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов'язання внести запис до трудової книжки.

Оскільки інші вимоги позовної заяви є похідними від факту перебування Позивача в трудових відносинах з Відповідачем в період з 01.08.2017 по 31.10.2017, то і вони задоволенню не підлягають.

Оскільки відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, то в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже, враховуючи, що Позивач була звільнена від сплати судового збору ухвалою суду, а в задоволенні позовних вимог суд відмовляє, то вважає, що судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.24, 38, 235 КЗпП України, ст.ст.81, 141, 228-229, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» про встановлення факту перебування у трудових відносинах, зобов'язання внести запис до трудової книжки та зобовязання нарахувати та виплатити заробітну плату відмовити повністю.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - 50026, АДРЕСА_1;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АСКОМ СЕРВІС» - юридична адреса: 49000, м. Дніпро, вул.Мічуріна, 9; фактична адреса: 49000, АДРЕСА_2.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 27.07.2018.

Повне рішення складено та підписано 31.07.2018.

Суддя О.М. Нестеренко