АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/6395/2018
У Х В А Л А

25 липня 2018 року місто Київ

справа № 752/23344/17

Апеляційний суд міста Києва в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану в інтересах позивача ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року, ухвалене під головуванням судді Мирошниченко О.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання частково недійсним кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2, як представник позивача ОСОБА_315 червня 2018 року подала апеляційну скаргу.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню апелянту виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року) сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 8 ст.62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою.

Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, вказана справа не належить до малозначних.

Відповідно до п.п.11 п.16-1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції у судах апеляційної інстанції з 01 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (тобто до 30 вересня 2016 року), здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню(п.п.11 п.16 Розділу XV Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Конституції України»).

Положеннями ч.4 ст.62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги вона підписана ОСОБА_2, як представником позивача ОСОБА_3

Разом з тим, будь - яких документів на підтвердження того, що ОСОБА_2 є адвокатом (копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, ордеру) матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, поданої до суду першої інстанції ОСОБА_2, як представником позивача ОСОБА_3 в додатках до неї міститься перелік документів, що додаються до скарги, однак деякі із вказаних документів відсутні, а саме: копія ордеру на право надання юридичної допомоги в Апеляційному суді міста Києва.

Згідно акту Голосіївського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року, останній складений про те, що при надходженні до загальної канцелярії суду апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року по справі 3752/23344/17 виявлено відсутність додатків, а саме: копії ордеру на право надання юридичної допомоги в Апеляційному суді міста Києва.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

А відтак, ОСОБА_2 не надала відповідних документів згідно з вимогами ч.4 ст.62 ЦПК України на підтвердження її повноважень подавати та підписувати апеляційну скаргу від імені позивача ОСОБА_3, а тому згідно з п.1 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторному зверненню з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦПК України за своїм підписом або подану через представника - (адвоката) з одночасним поданням клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги.

У зв'язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.357 ЦПК України, п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч.6 ст.147, п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в інтересах позивача ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року, ухвалене під головуванням судді Мирошниченко О.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання частково недійсним кредитного договору повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Борисова О.В.