АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4738/2018 Головуючий у 1 інстанції - Тітов М.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк», який змінив назву на АТ «КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18 лютого 2013 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 жовтня 2016 року виникла заборгованість в розмірі - 31 867, 78 грн., яка включає: заборгованість за кредитом - 2 552,06 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 23 972,02 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3350,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф - 500, 00 грн. (фіксована частина); 1493,70 грн.(процентна складова).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 18 лютого 2013 року на загальну суму 31 867, 78 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою стягнути з нього на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» 2 552, 06 грн. в рахунок повернення отриманих коштів, 138, 87 грн. пені, 500 грн. фіксованої частини штрафу та 127,60 грн. процентної частини штрафу, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

Зазначив, що позивач не навів доказів того, що йому було встановлено саме 30 % за користування кредитом, не зазначив на підставі чого нараховував комісію і не вказав в якому розмірі її нараховував,невірно розрахував пеню.

Апелянт та його представник в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу в повному об'ємі та просили її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 18 лютого 2013 року ОСОБА_2 складена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «КБ «ПриватБанк», відповідно до якої позичальник виявив бажання оформити платіжну картку «Універсальна».

Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, останній підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.2.1.1. Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, вказані умови використання кредитних карт ПАТ КБ «ПриватБанку», Пам'ятка клієнта/Довідка про умови кредитування. Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. Дані Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на основі заяви, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки. Клієнт зобов'язується виконувати правила випуску, обслуговування використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил утримувачами додаткових карт.

Також, згідно п.2.1.1.2. вищевказаного Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, що вказана у заяві.

Таким чином, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, визначено, що Умови та Правила надання банківських послуг, Пам'ятка Клієнта. Тарифи, а також заява про приєднання до Умов та Правил становить укладений Договір про надання банківських послуг.

Так, судом встановлено, що 18 лютого 2013 року ОСОБА_2 складена та підписана Анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку , тим самим він підтвердив, що погоджується із тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Як вбачається з витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідачем отримано кредитну картку «Універсальна», з базовою відсотковою ставкою - 30,0% на місяць, розміром щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості, з пенею = (базова процентна ставка по договору/ 30 - нараховується за кожний місяць прострочення кредиту) + 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується один раз, при наявності заборгованості по кредиту чи відсоткам 5 і не більше днів при виникненні заборгованості на суму більше 50 грн. та штрафом - 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Таким чином, суд правильно вважав, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був підписаний кредитний договір № б/н від 18 лютого 2013 року, за яким було надано кредитну картку «Універсальна» із встановленням відновлювального кредитного ліміту на платіжну картку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з наданої позивачем виписки по картковому рахунку, відповідачем здійснювалося зняття коштів по картці, що свідчить про користування встановленим кредитним лімітом, та ще раз підтверджує прийняття ним умов договору, при цьому погашення кредитної заборгованості відповідачем здійснювалося несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим, як вбачається з розрахунку заборгованості виникла у відповідача перед позивачем заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитом.

Тому, суд першої інстанції правильно вважав, що ця заборгованість підлягає стягненню з відповідача, оскільки, заборгованість відповідача перед позивачем, в цій частині підтверджується належними та допустимими доказами, а крім того, заборгованість по тілу кредиту визнається відповідачем по справі.

Відповідно до ст.. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором.

Апелянт просив в апеляційній скарзі відмовити у задоволенні позову в частині стягнення процентів за користування кредитом, мотивуючи тим, що позивачем не надано доказів того, який саме розмір процентів було встановлено договором та яким чином розрахована сума нарахованих процентів.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта , оскільки сама суть надання банком коштів у кредит позичальнику передбачає надання цих коштів під проценти, які банк стягує з клієнта за користування кредитом, а тому підстав для задоволення вимог про відмову у стягненні процентів , на думку суду, немає.

Відповідачем було укладено з позивачем договір приєднання, тобто відповідач погодився із тими істотними умовами договору, які запропоновані банком, а тому він повинен був бути обізнаним із відсотковою ставкою, під яку ним отримувалися кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Умовами спірного договору, а саме п.п. 2.1.1.12.6.1., 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, а також згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів льготного періоду» передбачено нарахування за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором як пені так і штрафів.

При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже в цій частині вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за комісією та пенею рішення суду повинно бути скасоване і в цій частині в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено.

Банк також просив стягнути штраф як фіксовану суму так і процентну складову. Однак, суд вважає, що за порушення зобов'язання може бути застосований лише один вид стягнення, а саме штраф повинен бути стягнутий лише в частині фіксованої суми, визначеної договором, а в частині стягнення штрафу ( процентної складової) рішення суду також підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у стягненні процентної складової штрафу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду від 27 березня 2018 року в частині стягнення пені, комісії та штрафів постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає в цій частині скасуванню, з постановленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,- П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за пенею, комісією та процентної складаої штрафу скасувати та постановити в цій частині нове рішення , яким в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, комісії та процентної складової штрафу відмовити.

В решті рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26 липня 2018 року.

Головуючий :

Судді :