ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року

м.Суми

Справа №591/5457/17

Номер провадження 22-ц/788/1186/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю торгівельна фірма «Магазин «Славутич»,

представники позивача: Матішинець Василь Васильович, Моісеєнко Василь Володимирович, Пєхтєрєв Дмитро Васильович, Гуріна Ганна Вікторівна,

відповідачі: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

представник відповідачів: ОСОБА_8,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»,

представник третьої особи - Дивисенко Тетяна Олексіївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельної фірми «Магазин «Славутич» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2018 року в складі судді Бурди Б.В., ухваленого у м. Суми, повне судове рішення складено 10 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом 29.09.2017 року, ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» просило стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на свою користь борг в сумі 23300,00 грн з кожного, вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно кредитного договору від 16.01.2012 року ОСОБА_11 отримала кредит в ПАТ «Креді Агріколь Банк» у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, який був забезпечений договором поруки укладеним 18.06.2015 року між банком та позивачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 померла, а спадкоємцями померлої є відповідачі. На час смерті ОСОБА_11 мала заборгованість перед банком у розмірі 46600 грн, у зв'язку з чим позивач звертався до відповідачів, як спадкоємців, з вимогою повернути заборгованість, яка залишилась без виконання, тому у період з 24.05.2017 року по 12.09.2017 року позивачем, як поручителем, сплачено на користь банку 46600 грн. заборгованості. 21.09.2017 року позивачем було направлено письмову вимогу на адресу відповідачів про повернення сплачених коштів, яка не виконана, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 2000,00 грн у відшкодування понесених судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про виконання кредитного зобов'язання поручителем поза межами строку дії поруки, оскільки строк його дії дорівнює строку дії кредитного договору, який діє до 30.06.2017 року, відповідно до внесених змін. Також, висновок суду про пред'явлення претензії до спадкоємців поза межами шестимісячного строку є хибним, оскільки про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_11 позивач дізнався 19.04.2017 року, після внесення відповідних змін про директора товариства до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, спадкова справа була заведена 12.04.2017 року, саме тоді стали відомі спадкоємці, до яких необхідно пред'явити претензії. Вказує, що в порушення вимог закону, судом було стягнуто судові витрати за надання правничої допомоги на підставі квитанції складених фізичною-особою підприємцем, а не адвокатом.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачі просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вказують, судом постановлено законне та обґрунтоване рішення, на підставі повного та всебічного з'ясування обставин справи, тому підстав для його скасування немає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як поручитель, сплатив кошти банку на виконання забезпеченого за договором поруки зобов'язання після спливу строку дії договору поруки та заявив вимоги до відповідачів, які є спадкоємцями боржника, після спливу 6 місячного строку від дня коли він (позивач) міг та повинен був дізнатися про відкриття спадщини (смерть боржника).

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що 06.06.2014 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_11 було укладено договір про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту «VIP-пакет» №907394, за умовами якого позичальнику було відкрито кредитну лінію у розмірі 80000,00 грн. терміном дії до 18.06.2015 року або до припинення дії кредитної лінії з інших підстав передбачених договором (а.с. 60).

18.06.2015 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» в забезпечення виконання вказаного кредитного зобов'язання укладено договір поруки №907394 Р. За умовами цього договору строк дії поруки дорівнює строку дії кредитного договору (п. 4.1) (а.с. 12).

Умовами цього договору поруки передбачено, що поручитель поручається перед банком відповідати за виконання позичальником ОСОБА_11, які виникають з договору про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту "VIP-пакет", укладеного з останньою 06.06.2014р. Строк виконання зобов'язань за кредитним договором - не пізніше 30.06.2016 року. Строк дії договору поруки дорівнюється дії кредитного договору.. Поруки зберігає силу у випадку,коли у встановленому законом порядку відбувається переведення боргу позичальника за кредитним договором, в забезпечення виконання якого укладений договір, на іншу особу.

24.06.2106 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_11 було укладено договір про внесення змін та доповнень № 2 до вищевказаного кредитного договору №907394 від 06.06.2014 року, яким, зокрема, передбачено максимальний допустимий розмір кредитної лінії до 100000,00 грн., але визначено на час укладення розмір кредитної лінії 80000грн та змінено термін дії кредитної лінії до 30.06.2017 року (а.с. 104).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_11, після смерті якої відкрилась спадщина, яку прийняли її син - ОСОБА_6 та її дочка - ОСОБА_7 Спадкова справа була заведена 12.04.2017 року (а.с. 9, 10, 64-67).

19.06.2017 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» направлено претензію до спадкоємців після смерті ОСОБА_11 щодо заборгованості за кредитним договором від 06.06.2014 року в сумі 49984,04 грн станом на день відкриття спадщини, шляхом подання претензії до Третьої Сумської державної нотаріальної контори, на останньою 13.07.2017 року повідомлено банк про наявних спадкоємців після смерті ОСОБА_11 (а.с. 101, 105).

Під час розгляду справи у банку було витребувано інформація про розмір заборгованості на час смерті позичальника і згідно їх довідки від 20.02.2018 станом на 17.03.17 поточна заборгованість становить 57884грн.

21.09.2017 року директором ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» ОСОБА_1 було направлено на адресу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вимогу - претензію про повернення коштів, сплачених товариством, як поручителем за кредитним зобов'язанням ОСОБА_11, в сумі 46600,00 грн. А саме товариством сплачено: 24.05.2017 року - 15000,00 грн, 08.06.2017 року, 07.07.2017 року, 10.08.2017 року, 12.09.2017 року - по 7900,00 грн (а.с. 13-18, 122, 123).

В судовому засіданні представник товариства належними доказами про визначення суми боргу померлої ОСОБА_11 перед банком у розмірі сплаченому товариством 46600 грн не довів.

Відповідно до ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ст. 1219 ЦК України зобов'язання за кредитним договором входять до складу спадщини.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України, якою передбачено, що Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Статтею 1281 ЦК України визначені строки пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, а також наслідки не пред'явлення такої вимоги у строки, а саме: кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги; якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги; кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Дослідивши представлені надані сторонами докази в їх сукупності, апеляційний суд визнає, що товариство, як поручитель не виконав перед банком кредитного зобов'язання померлої ОСОБА_11, оскільки сплачена ним сума не покриває розмір заборгованості, яка була пред'явлена банком, як кредитором померлої, до спадкоємців у визначений законом 6-ти місячний строк.

Ураховуючи наведене, відсутні підстави для визнання про перехід товариству усіх прав кредитора у цьому зобов'язанні.

Крім того, заслуговує уваги заперечення відповідачів про припинення поруки на підставі ст. 559 ЦК України, оскільки умовами договору поруки строк виконання кредитного зобов'язання визначено по 30.06.2016, і як підтвердив представник товариства, зміни до кредитного договору, за яким збільшився максимальний розмір кредитної лінії до 100000грн. із терміном повернення одержаного кредиту 80000грн та сплатою процентів за використання кредитних коштів до 30.06.2017, відбулись без повідомлення поручителя, притому, що вказаними змінами до кредитного договору було збільшено обсяг відповідальності поручителя.

Апеляційний суд, відмічає, що висновки місцевого суду про порушення товариством кредитором строків пред'явлення вимоги до спадкоємців є хибним, оскільки матеріалами спадкової справи доведено, що вимоги банку, як кредитора, до спадкоємців заявлено в межах визначеного законом строку, а відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки вказані помилкові висновки суду першої інстанції не впливають на законність та обґрунтованість рішення, яким вирішено спір по суті правильно, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо розподілу судових витрат фактично понесених позивачем на правничу допомогу під час апеляційного перегляду справи, апеляційний суд на підставі статей 137,141 ЦПК України враховуючи складність справи, витрачений адвокатом час на підготовку відзив на апеляційну скаргу, його участь у судовому засіданні, апеляційного суду стягує з товариства на користь відповідачів по 1000грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельної фірми «Магазин «Славутич» залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельної фірми «Магазин «Славутич» на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у відшкодування фактично понесених судових витрат на правничу допомогу за розгляд справи судом апеляційної інстанції по 1000 грн. кожному.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 липня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

О.Ю. Кононенко