Провадження №2/523/1135/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Круглікова О.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні , в порядку спрощеного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, справу за позовом -

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

Установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали у цивільному шлюбі однією сім'єю.

Спільно домовилися придбати однокімнатну квартиру для проживання. Для її купівлі позивач зайняв 2,5 тисячі доларів США у свого знайомого ОСОБА_3 по борговій розписці, окрім того продав свою особисту автомашину.

Як зазначив позивач, оскільки сторони мали намір укласти шлюб, нову квартиру за договором оформили на відповідача, заплативши внесок, суму еквівалентну 2,5 тис. доларів США.

Як стверджує позивач, грошові кошти сплатив він, оскільки у відповідачки грошей не було, оскільки вона працювала викладачем в середній школі № 23 на вул. Сортувальної в м. Одесі та отримувала невелику зарплату.

Однак, незабаром розпочались скандали та відповідач залишив позивача.

Оскільки у ОСОБА_2 були ключі від квартири, за відсутності позивача, вона забрала всі свої речі.

Як зазначає в позові ОСОБА_1, оскільки за квартиру, що купується залишився, у вересні 2017р останній внесок, ОСОБА_2 стала шантажувати, вимагаючи гроші. Погрожуючи залученням ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності або здоров'ю його доньки, заявляючи про це по телефону та то СМС.

Крім того, позивач вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідач його ошукала щодо оплати за квартиру, та просить стягнути загалом з відповідачки грошові кошти, що еквівалентні 2500 доларів США 63500 гривень та моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 22 серпня 2017 року було відкрито провадження по справі та ухвалою суду від 04 червня 2018 року закінчено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті позову.

Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, враховуючи обґрунтування позову.

Відповідачка в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, враховуючи відзив на позов, котрий вона подала 25 квітня 2018 року.

З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що для укладення договору позики необхідно досягнення згоди між сторонами з цього приводу, в тому числі досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема щодо розміру позики, її строку (без зазначення строку), а також щодо обов'язку повернути позичені кошти. Належними доказами, які підтверджують укладення договору позики, згідно вказаних норм, є або договір позики, або розписка.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд вважає що дані роздруківки переписки у вайбері не є допустимими електронними доказами в розумінні вимог ст. 100 ЦПК України.

Відповідно до ст. 100 ч.2, 3 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або електронній копії , засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ « Про електронний цифровий підпис». Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбачених законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 1167 в частині 1 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки судом не встановлено якими діями відповідача завдано шкоду позивачу, суд відмовляє в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди.

Таким чином, оскільки Позивачем не доведено факт передачі грошей Відповідачу, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії КЕ 475247 від 09 грудня 1996 р. зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, пр..Добровольського,127,кВ.51) до ОСОБА_2( ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серії КМ763515 від 20 січня 2012р., остання реєстрація в м. Одесі, Одеської області, вул..Д.Ойстраха,24,кВ.№83, на даний час реєстрації в м. Одесі та Одеській області не має) про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 63 500,00 грн. (еквівалент 2500,00 доларів США за курсом 25,50 грн. 1 долар США ) та моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. відмовити повністю.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Повний текст рішення складено 20 липня 2018 року.

Суддя