АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/1390/17Головуючий у 1-й інстанції Німко Н.П.
Провадження № 22-ц/789/568/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

секретаря - Парандюк С.М.

з участю представників сторін ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 593/1390/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Бережанського районного суду від 06 березня 2018 року (головуючий суддя Німко Н.П.) у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, за участі третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідачів ПАТ «Укрсоцбанк» (далі Банк) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича (далі нотаріус), третя особа без самостійних вимог на предмет спору Бережанський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області (далі - Бережанський ВДВС) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що 22 серпня 2008 року між ним та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-860-08, відповідно до умов якого він отримав кредитні кошти в розмірі 25 000 доларів США . Того ж дня для забезпечення виконання зобов"язання було укладено іпотечний договір, за яким передано в іпотеку нежитлове приміщення площею 69.9 кв.м. в АДРЕСА_1.

Рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 03 серпня 2010 року ( справа №-964/10), стягнуто з нього в користь банку тіло кредиту 23095,89 дол США, проценти 1066,44 дол США., пеню 2064,80 грн, що в загальному становить 193430,45 гривень заборгованості. На виконання зазначеного рішення суду, Дніпровським районним судом м. Києва за заявою Банку було видано виконавчий лист №6-3327 від 12 серпня 2011 року і звернено до виконання у ДВС Бережанського районного управління юстиції. Внаслідок неможливості реалізації об»єкта іпотеки на прилюдних торгах зазначений виконавчий лист було повернуто стягувачу (Банку). У подальшому, 10 липня 2017 року, за заявою стягувача (Банку), нотаріусом вчинено виконавчий напис, яким констатовано факт, що строк платежу за згаданим кредитним договором настав, загальна сума заборгованості за ним становить 49231,01 дол. США, із яких 23095,89 дол. США, як тіло кредиту, а 26135, 12 дол. США заборгованість за відсотками користування кредитом.

Посилаючись на те, що внаслідок видачі виконавчого напису з приводу заборгованості за згаданим кредитним договором всупереч вимогам закону фактично стало два виконавчі документи (виконавчий лист суду і виконавчий напис нотаріуса),. наявність судового рішення свідчить про наявність спору, а відтак, заборгованість за таким договором не є безспірною, ним не отримано від Банку письмової вимоги про усунення порушень , строк користування згаданим кредитом сплив ще у 2010 році, позивач просив його вимоги задовольнити.

Рішенням Бережанського районного суду від 06 березня 2018 року позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №-13409.

У стягненні судових витрат з відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича - відмовлено за безпідставністю такої вимоги.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (п.і. 03150 м.Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, , рах. 0001) судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок гривень) 00 коп. на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1 року народженя, уродженця с.Лапшин, Бережанського р-ну, Тернопільської обл., реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1).

В апеляційній скарзі ПАТ "Укрсоцбанк" просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну ОСОБА_3 просить, апеляційну скаргу відхилити.

У судовому засіданні представник ПАТ "Укрсоцбанк" апеляційну скаргу підтримав, представник позивача заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 22 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», (на даний час Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк) було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-860-08, відповідно до умов якого банк надав, а позивач отримав кредит в розмірі 25000 доларів США та зобов»язався повернути їх позичальнику й сплатити плату за користування ним, як кредитними коштам в розмірі 14 % річних.

Цього дня між позивачем та Банком для забезпечення виконання зобов'язання за згаданим кредитним договором було укладено іпотечний договір, предметом якого є цегляне нежиле приміщення, загальною площею 69,9 кв.м., що знаходиться на пл. Ринок, буд. 15 в м. Бережани Тернопільської області ( а.с.15-16).

Рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 03 серпня 2010 року ( справа №-964/10), стягнуто як із солідарних боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 193430,45 гривень заборгованості. Згідно даного рішення станом на 06 травня 2010 року, згідно з графіком погашень, залишок неповернутих кредитних коштів позивача становить 23095,89 доларів США; нараховані проценти, які не були сплачені в сумі 1066,44 долари США, що разом складає 24162, 33 долари США, що в еквіваленті на момент розрахунку за курсом НБУ України складає 191365, 65 гривень та нарахована пеня в розмірі 2064,80 гривень ( а.с.19-23). Рішення суду набрало законної сили 12 серпня 2011 року.

На виконання зазначеного рішення суду (справа №6-3327/11) 21 травня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_6, як солідарних боржників, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 193430,45 гривень заборгованості. Строк пред»явлення такого виконавчого документа визначено в один рік ( а.с. 24).

12 рудня 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бережанського районного управління юстиції винесено постанову про повернення стягувачу ПАТ Укрсоцбанк згаданого виконавчого листа №6-3327, виданого 21 травня 2012 року, з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а також неможливості реалізації на прилюдних торгах нерухомого майна боржника, яке перебувало в іпотеці - цегельного нежитлового приміщення описаного й арештованого 06 червня 2013 року. Пропозиція державного виконавця стягувачу про залишення такого майна за собою, залишилася без відповіді.

10 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анаталійовичем вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №-13409 і яким запропоновано звернути стягнення на нежиле приміщення, загальною площею 69,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Бережанський район, м. Бережани, пл.Ринок (АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_3. За рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмету іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги Стягувача в розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання Боржником умов Кредитного Договору за період з 01 травня 2015 року по 18 травня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом 23095, 89 доларів США та заборгованість за відсотками за користування кредитом 26135, 12 доларів США. Загальна сума заборгованості 49231,01 доларів США .

Визнаючи виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що подані стягувачем нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи

Згідно ч.1 ст. 4, ч.1,2 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно цього Закону вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Встановлено, що згідно виконавчого напису за поданими стягувачем документами сума заборгованості 49231,01 доларів США складається із заборгованість за кредитом 23095,89 доларів США та заборгованості за відсотками за користування кредитом 26135,12 доларів США.

Вищезазначено, що сума 23095,89 доларів США була предметом судового розгляду, - рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 03 серпня 2010 року стягнута із позивача в користь відповідача як сума заборгованості. На виконання цього рішення суду було видано виконавчий лист. Дана інформація стягувачем нотаріусу не надавалася.

Сума 26135,12 доларів США, є відсотками за користування кредитом.

При наявності ухваленого рішення суду про стягнення кредитної заборгованості відсотки за користування кредитними коштами не нараховуються, крім відсотків за невиконання зобов"язання, - ст. 625 ЦК України.

Отже, з врахуванням встановлених обставин та зазначених норм права не має підстав для висновку, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п.1, 390 ч.1 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" відхилити.

Рішення Бережанського районного суду від 06 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 липня 2018 року.

Головуючий - Ходоровський М.В.

Судді - Бершадська Г.В.

Шевчук Г.М.