Апеляційний суд міста Києва
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/530/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченка М.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі Маличівській Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, Синельнікова МикитиОлексійовича - представника Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, правонаступниками якого залучені ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10 до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

27 липня 2016 року позивач ОСОБА_6 звернувся у суд з позовом до відповідачів та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути на його користь на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням належного йому автомобіля з ПАТ «Страхова група «ТАС» - 12856,88 грн. страхового відшкодування; з ОСОБА_3 - 44605,71 грн., в тому числі, 17322,69 грн. втрати товарної вартості та 1500 грн. на оплату оцінки завданої шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 21.02.2016 на перехресті вулиць Уборевича та Чернобильської у м. Києві за участю автомобіля позивача «Тойота», р.н. НОМЕР_2 та автомобіля «Хюндай», р.н.НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який визнаний винним в ДТП, були отримані механічні пошкодження транспортних засобів. Оскільки автомобіль ним відремонтований, а виплачене відповідачем ПАТ «Страхова група «ТАС» страхове відшкодування у розмірі 28377,6 грн. (ліміт 50 000 грн.) є недостатньою для покриття усіх понесених ним витрат на ремонт транспортного засобу, він звернувся до суду за захистом порушеного права до відповідачів, як страхового товариства, так і винної особи в ДТП.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року позов ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_6 12856,88 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 878,57 грн. на компенсацію судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 38155,21 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1283,72 грн. компенсації судових витрат.

В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду кожен з відповідачів подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на ухвалення рішення на неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеністі обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Так, у своїй апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 оскаржуване ним рішення суду в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_6 до нього вважав таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. З приводу цього зазначав, що належним доказом щодо визначення розміру матеріального збитку є висновок з оцінки матеріального збитку. А тому, акт виконаних робіт від 17.06.2016 ТОВ «ВіДі Автострада», який надав позивач, як доказ, не може бути використаний розрахунку суми матеріального збитку. На його думку, не може вважатися допустимим доказом у справі звіт проведений експертом Баранковим О.О., оскільки складений з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме пунктів 5.2, 7.39, 8.5 Методики товарознавчої експертизи. До того ж, страхове товариство, де був застрахований його автомобіль за полісом обов`язкового страхування виплатив позивачу страхове відшкодування. Враховуючи, що автомобіль мав пошкодження не пов'язані з ДТП, тому згідно п.п. «Д» п. 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи підстав для нарахування втрати товарної вартості та її стягнення з відповідача не було. Окрім того, він заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу, оскільки відсутній розрахунок.

У апеляційній скарзі Синельніков Микита Олексійович - представник Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу зазначав, що згідно Звіту проведеного на замовлення страхового товариства вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля «Toyota Venza», д/нНОМЕР_2, становить 37 143,12 грн. (та 28 377,60 грн. без ПДВ). ПАТ «СГ «ТАС» сплатило ОСОБА_6 страхове відшкодування в розмірі 37 143,12 грн., чим повністю відшкодувало вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля «Toyota Venza»,д/н НОМЕР_2. Вважав, що ні акт виконаних робіт, ні висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ не є належними та допустимими доказами в розумінні норм цивільного-процесуального законодавства, а тому суд не повинен був приймати до уваги. Також представник відповідача звернув увагу щодо витрат, понесених позивачем на отримання правової допомоги і що вони не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах - п. З Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-УИІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_6 помер відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.171 т.1).

При житті ОСОБА_6 звернувся у суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року позов ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково.

На зазначене рішення кожен з відповідачів Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» та ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Положенням ч.1 ст. 37 ЦПК України ( в редакції, яка діяла на час вчинення процесуальних дій, нова ч.1 ст. 55) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Оскільки правовідносини, які виникли між сторонами допускають правонаступництво, то у відповідності до вимог ст. 37 ЦПК України до участі у справі були залучені правонаступники ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10.

У судові засідання призначені в приміщенні Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8 взагалі не з'явилась, про явку в судові засідання повідомлялась за адресою, зазначеною у спадковій справі. Суд апеляційної інстанції письмово не повідомляла про зміну місця проживання (перебування, знаходження).

Згідно з вимогами статті 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» не з'явився в судове засідання 09.07.2018, направивши клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку представника неповнолітнього ОСОБА_8 - ОСОБА_7 та представника Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» в судове засідання, які про час та місце розгляду справи повідомлялися, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. При цьому колегія суддів відхиляє клопотання представника Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» щодо перенесення розгляду справи і не може визнати неявку з поважних причин представника юридичної особи з урахуваннях вищевикладених норм ЦПК.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК Україи суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_6 12856,88 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 878,57 грн. на компенсацію судових витрат та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 38155,21 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1283,72 грн. компенсації судових витрат суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог в такій частині.

Проте, погодитись з такими висновками суду можна лише частково виходячи з наступного.

В силу частин 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає частково дивлячись на таке.

Постановою Святошинського районного суду від 08 квітня 2016 року, за обставин дорожньо- транспортної пригоди, що мала місце 21.02.2016 в м Києві на перехресті вул. Уборевича та вул. Чорнобильська, за участю автомобіля «Тойота», р.н. НОМЕР_2, належного ОСОБА_6, та автомобіля «Хюндай», р.н. АА 5783МТ, під керуванням ОСОБА_3, останнього визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України, тобто визнано винним в порушенні ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Відповідальність власника транспортного засобу «Хюндай». р.н. НОМЕР_1, на момент ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС», відповідно до полісу обов'язкового страхування №АІ/4630860. ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) встановлено в розмірі 50000 грн.

Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

ОСОБА_6 на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) повідомив СК про ДТП, та відповідно подав заяву про виплату страхового відшкодування.

ПАТ «Страхова група «ТАС» визнали ДТП страховою подією, і на підставі страхового акту від 24.06.2016 №98258р/4б/16 виплатили позивачу страхове відшкодування в сумі 28377,60 грн.

Автомобіль позивач відремонтував у ТОВ «ВіДІ Автострадаа». Витрати на ремонт згідно акту виконаних робіт від 17.06.2016 склали 70832,52 грн. і сплачені позивачем повністю, що підтверджується відповідними платіжними документами.

19.10.2016 ПАТ «Страхова група «ТАС» доплатила позивачу в рахунок страхового відшкодування податок на додану вартість на складові автомобіля, що підлягали заміні, в сумі 8765,52 грн.

Страхове відшкодування, як це вбачається з матеріалів страхової справи, розраховане на підставі звіту №ll-D/20/7 , що виконаний оцінювачем ОСОБА_13 26.04.2016 на замовлення ПАТ «Страхова група «ТАС». За звітом матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Тойота», р.н. НОМЕР_2 складається з вартості відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням фізичного зносу запчастин , коефіцієнт фізичного зносу визначено згідно з п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів.

Оскільки позивач поніс реальні витрати на ремонт автомобіля (підтверджується відповідними документами), які не були покриті страховим полісом і виплачені страховим товариством за своїми розрахунками, то у зв'язку із вказаними обставинами, позивач вважав, що відповідач ПАТ зобов'язаний додатково сплатити суму в рахунок страхового відшкодування, тобто різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача та виплаченою страховою сумою, а відповідач, як непокриту суму страховим полісом, так і втрату товарної вартості.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв'язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (незалежно від вини).

Стаття 1194 ЦК України визначає відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Згідно зазначеної норми особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В процесі розгляду справи в апеляційній інстанції відповідачем ОСОБА_3 було заявлено клопотання про призначення по справі автотоварознавчої експертизи для визначення вартості збитків автомобіля позивача «Тойота», р.н. НОМЕР_2 після ДТП, яке було судом задоволено.

Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 17.05.2018 (АКТ №4497/18-54 а.с.198-210 т.2) дійсний розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Тойота», р.н. НОМЕР_2 на час ДТП з врахуванням висновку ФОП ОСОБА_11, щодо вартості матеріального збитку, проведеного на замовлення ОСОБА_6, а.с. 13-38, акту виконаних робіт від 17.06.2016 а.с. 39, звіту №11-D/2017 про вартість матеріального збитку, проведеного на замовлення АТ СК «ТАС», виконавець ОСОБА_13 складав 92263,84 грн. Згідно вище проведеного дослідження, величина втрати товарної вартості автомобіля «Тайота Венза», державний номерний знак НОМЕР_2 на час ДТП склала 20027,11 грн.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 проведений ним висновок експертизи підтримав та зазначив, що при проведенні експертизи ним були прийняті до уваги всі матеріали справи, які ним були досліджені та зроблений на підставі цього відповідний висновок щодо розміру матеріального збитку та втрати величини товарної вартості пошкодженого автомобіля.

Положенням ч.2 ст.1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, цивільно-правова відповідальність перед третіми особами винної особи в ДТП ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС» згідно полісу №АІ/4630860 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становив 50 000 грн. Позивач звертаючись до страхового товариства, отримав страхове відшкодування у розмірі 37143,12 грн.

Зваживши на вимоги ч.2 ст. 1192 ЦК України колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив розмір збитків, які позивач реально поніс в наслідок проведеного ремонту автомобіля, що підтверджується актом виконаних робіт від 17.06.2016, які склали 70832,52 грн. і які повинні бути відшкодовані відповідачами.

Так як цивільно-правова відповідальність перед третіми особами винної особи в ДТП ОСОБА_3 була застрахована в межах ліміту 50 000 грн., то відповідач ПАТ «Страхова група «ТАС» і повинна нести відповідальність в цих межах. Оскільки відповідач ПАТ «Страхова група «ТАС» сплатив добровільно позивачу загальну суму страхового відшкодування 37143,12 грн., то сума в межах ліміту 12856,88 грн. підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням вищезазначених норм права, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода, яка не охоплюється лімітом страхової суми, повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що розмір спричинених збитків за ремонтов автомобіля позивача становить 70832,52 грн., із якої 50 000 грн. повинно бути сплачено страховим товариством. В такому разі, різниця 70832,52 грн. - 50 000 грн. = 20832,52 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині та визначених розмірах матеріального збитку стягнутого з відповідачів та користь позивача.

Однак, п.32.7 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик не відшкодовує шкоду пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, таку відповідальність повинна нести винна особа. В даному випадку відповідальність покладається на відповідача ОСОБА_3

Величина втрати товарної вартості автомобіля «Тайота Венза», державний номерний знак НОМЕР_2 на час ДТП склала 20027,11 грн. відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи, які слід і стягнути з відповідача ОСОБА_3 А тому, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6, правонаступниками якого є ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10 суми втрати величини товарної вартості у розмірі 17322,69 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення, яким слід стягнути суму величини втрати товарної вартості у розмірі 20 027,11 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення витрат, понесених за проведення звіту, то вони не підлягають стягненню, оскільки при вирішенні спору та визначенні матеріальної шкоди судом взято до уваги реально понесені витрати позивача на ремонт автомобіля, підтверджені документально, а не результати звіту. Тому рішення в частині стягнення компенсації судових витрат з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_6, правонаступниками якого є ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10 слід змінити зменшити суму з 878,57 грн. до 128,56 грн., з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 з 1283,72 грн. до 408,59 грн.

В решті рішення суду залишити без змін

Керуючись ст. ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Синельнікова МикитиОлексійовича - представника Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року в частині стягнення компенсації судових витрат з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь ОСОБА_6, правонаступниками якого є ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10 змінити зменшити суму з 878,57 грн. до 128,56 грн., з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 з 1283,72 грн. до 408,59 грн.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6, правонаступниками якого є ОСОБА_7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10 суми втрати величини товарної вартості у розмірі 17322,69 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути суму величини втрати товарної вартості у розмірі 20 027,11 грн. Після сплати ОСОБА_3 матеріальної шкоди зобов'язати ОСОБА_9 повернути ОСОБА_3 пошкоджені запчастини в ДТП - праве крило, дзеркало.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: