печерський районний суд міста києва
Справа № 2-3189/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г.О.,

секретар судового засідання Винник С.М.,

учасники справи:

стягувач ОСОБА_1,

боржник ОСОБА_2,

боржник ОСОБА_3,

головний державний виконавецьвідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. у виконавчому провадженні №44204242 про визначення та виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відшкодування збитків та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчук Т.В. звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника - ОСОБА_3 у спільному майні подружжя, яким він володіє спільно з ОСОБА_2. В обґрунтування подання посилається на те, що в ході примусового виконання виконавчого листа №2-3189/12, виданого за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми основної заборгованості у розмірі - 278 600, 00 грн.; три відсотки річних - 13 595, 89 грн.; а всього 292 195 грн. 89 коп.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 року у задоволенні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. про визначення та виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою відмовлено.

25.05.2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 року скасовано, справу передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стягувач та боржники в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчук Т.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до частини 1 статті 443 ЦПК України - питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва 10.09.2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відшкодування збитків та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_2 135 176 грн. 25 коп., інфляційні витрати в розмірі 7299 грн. 50 коп., три відсотки річних в розмірі 11 538 грн. 00 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва 19.02.2014 року скасовано рішення Печерського районного суду міста Києва від 10.09.2013 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 та постановлено нове, яким вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму основної заборгованості у розмірі 278 600, 00 грн.; три відсотки річних у розмірі 13 595, 89 грн., а всього 292 195 грн. 89 коп., а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2922 грн.

В подальшому, на виконання даного рішення суду, 19.03.2014 року судом видано виконавчі листи, на підставі яких відкрито виконавчі провадження.

Так, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 44204242, відкрите на підставі виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва № 2-3189/12 від 19.03.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 15553,89 грн.

04.04.2016 року Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчук Т.В. звернувся до суду з поданням про визначення та виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє з іншою особою, та просиввизначити частку майна боржника ОСОБА_3 у майні, а саме:

квартири АДРЕСА_1;

нежитлової будівлі - приміщення лазні, загальною площею 182,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2;

домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3;

домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4;

кочегарки, загальною площею 87,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5;

контори загальною площею 199,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_6;

транспортного засобу СITROЕN BERLINGO, вантажний малотоннажний фургон-В, 2005 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1, VIN/Номер шасі (кузова рами): НОМЕР_2 - на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 10.09.2009 року;

транспортного засобу RANGE ROVER 4.2, легковий універсал-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4, VIN/Номер шасі (кузова рами):НОМЕР_5;

транспортного засобу LAND ROVER, легковий універсал-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_6, VIN/Номер шасі (кузова рами): НОМЕР_7;

транспортного засобу ЗАЗ 110557, вантажний мало вантажний пікап-В, 2004 року випуску, реєстраційний номер:НОМЕР_8, VIN/Номер шасі (кузова рами): НОМЕР_9;

транспортного засобу MERCEDES-BENZ CL600, легковий купе-В, 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_10, VIN/Номер шасі (кузова рами): НОМЕР_11, яким ОСОБА_3 володіє спільно з ОСОБА_2

Виділити частку майна боржника ОСОБА_3 у майні, а саме:

квартири АДРЕСА_1;

нежитлової будівлі - приміщення лазні, загальною площею 182,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2;

домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3;

домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4;

кочегарки, загальною площею 87,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5;

контори загальною площею 199,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_6;

транспортного засобу СITROЕN BERLINGO, вантажний малотоннажний фургон-В, 2005 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1, VIN/Номер шасі (кузова рами): НОМЕР_2 - на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 10.09.2009 року;

транспортного засобу RANGE ROVER 4.2, легковий універсал-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_4, VIN/Номер шасі (кузова рами):НОМЕР_5;

транспортного засобу LAND ROVER, легковий універсал-В, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_6, VIN/Номер шасі (кузова рами): НОМЕР_7;

транспортного засобу ЗАЗ 110557, вантажний мало вантажний пікап-В, 2004 року випуску, реєстраційний номер:НОМЕР_8, VIN/Номер шасі (кузова рами): НОМЕР_9;

транспортного засобу MERCEDES-BENZ CL600, легковий купе-В, 2000 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_10, VIN/Номер шасі (кузова рами): НОМЕР_11, яким ОСОБА_3 володіє спільно з ОСОБА_2

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 року у задоволенні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. про визначення та виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою відмовлено.

25.05.2017 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 року скасовано, справу передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (аналогічна норма містилася в ч.2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону, який діяв на момент звернення державного виконавця з вказаним поданням).

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (аналогічна норма містилася в ч.5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону, який діяв на момент звернення державного виконавця з вказаним поданням).

Крім того, частиною 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведення виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. Уразі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця (аналогічна норма містилася в ч.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону, який діяв на момент звернення державного виконавця з вказаним поданням).

Варто зазначити, що державним виконавцем не надано висновків експертизи щодо подільності чи неподільності переліченого нерухомого майна, а також вартості такого майна.

Також, державний виконавець не визначив співмірність вимог щодо визначення частки майна боржника з розміром заборгованості з урахуванням виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, штрафів відповідно до вимог ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».

Досліджуючи подання державного виконавця, суд не вбачає правових підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 443 ЦПК України, ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. про визначення та виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя : Г.О.Матійчук