Провадження №2/748/274/18
Єдиний унікальний № 748/370/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі: Решітько А.Д.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років та додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, звертаючись до суду з вказаним вище позовом просить:

- стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн (тобто 1500 грн на молодшу дитину, 2000 грн на старшу), з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття;

- стягнути з відповідача ОСОБА_4 аліменти на користь позивача ОСОБА_2 на своє утримання до досягнення сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, в сумі 1000 грн з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно;

-стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 700 грн щомісяця з усіх видів заробітку (доходу) відповідача;

- стягнути разово з відповідача ОСОБА_4 на її користь на вже витрачену суму 3602 грн на старшу дитину ОСОБА_6 за 2017-2018 навчальний рік у Чернігівському ліцеї № 32 та в Центрі розвитку «Орігамі».

Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають з нею та знаходяться повністю на її утриманні. Вона сама знаходиться у відпустці по догляду за сином ОСОБА_7, до досягнення ним трирічного віку, не працює, доходів, окрім призначеної щомісячної допомоги на дитину не має, а отже, не має достатньо коштів на утримання дітей та на своє утримання. Відповідач займається підприємницькою діяльністю, не є інвалідом, а отже може надавати матеріальну допомогу як на неї так і на утримання малолітніх дітей, проте, добровільно таку допомогу не надає, тому позивач, посилаючись на ст.ст.84, 180,181 СК України, просить примусово стягнути з відповідача аліменти на своє утримання та на утримання дітей. Також відповідно до ст.185 СК України просить стягнути з відповідача додаткові витрати, які нею понесені на харчування доньки в сумі 1922 грн за 2017-2018 роки навчальний рік, та за заняття доньки у Центрі розвитку «Орігамі» - 1680 грн, а також, по 700 грн, які вона планує понести на заняття доньки в Центрі розвитку «Орігамі».

У відзиві на позов, поданим представником відповідача, відповідачем позов визнано частково, а саме, в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 2000 грн ( по 1000 грн на кожну дитину), в іншій частині позовних вимог просить відмовити, так як вважає їх необґрунтованими. Вказує, що не має постійного офіційного місця роботи та сталого заробітку, господарську діяльність не здійснює і будь-яких доходів не отримує, а тому не має змоги сплачувати аліменти в тому розмірі, в якому просить позивач. На даний час він перебуває за кордоном в пошуках легальної роботи. Крім того, відповідач ОСОБА_4 має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_3. Надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, він на даний час не може, а тому вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Також, вважає, що позивачем не було надано будь-яких доказів, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_6 відвідує додаткові заняття в приватних школах та що ОСОБА_2 несе або в майбутньому буде нести в звязку з цим, додаткові витрати на доньку щомісячно. Крім того, відповідач періодично із-за кордону здійснює грошові перекази на утримання дітей.

11 травня 2018 року позивачем подано відповідь на вказаний відзив, в якому вона зазначила, що вважає свої вимоги доцільними та обґрунтованими. Вважає, що перебування відповідача за кордоном та ймовірні витрати, які він несе, спростовує його твердження про неможливість виконання в повному обсязі його обовязку по утриманню дітей та дружини. До того ж, відповідач має працездатний вік та відмінне здоров»я. Відповідачем не було надано доказів про перебування на його утриманні непрацездатної матері, яка представляє його інтереси в суді та має фінансову та фізичну можливість брати участь в судових засіданнях, а також яка має старшого сина, який проживає разом з нею в одному будинку. Зазначила, що вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат є обґрунтованими та підтвердженими доказами. Стверджує, що відповідач не перераховував кошти на утримання дітей, ті грошові перекази, які вона отримувала від нього призначалися на забезпечення підприємницької діяльності відповідача.

30 травня 2018 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначалося, що позивачем не було надано будь-яких доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач підтримує високий особистий рівень життя, має значні доходи, які б дозволяли надавати кошти на утримання дітей та ОСОБА_2 в тому розмірі, про який вона просить в позовній заяві. Також, позивачем не надано доказів відвідування дитиною додаткових занять та понесення додаткових витрат станом на момент розгляду справи в суді.

Ухвалою судді від 05 березня 2018 року позовна заява ОСОБА_2 прийнята до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 30 травня 2018 року прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та закрито підготовче провадження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надав довіреність на представлення його інтересів своєму представнику - ОСОБА_3 ( а.с.34).

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала частково, в частині стягнення аліментів на утримання дітей по 1000 грн на кожну дитину. В задоволені решти позовних вимог просила відмовити.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Сторони від шлюбу мають малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із позивачем, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, актом КП «Новозаводське» від 01.03.2018 року та не заперечується відповідачем (а.с.5-6, 21). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами на час подання позову до суду не було досягнуто.

ОСОБА_2 не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн на місяць (а.с.10), інших видів державних допомог не отримує та інших доходів не має (а.с.8). Про наявність нерухомого майна у власності позивачки та малолітніх дітей судом не встановлено.

ОСОБА_4 був до 29.03.2018 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 35-36), на даний час живе за кордоном, де отримує дохід та не заперечує сплачувати адіменти на дітей по 1000 грн на кожну дитину. Факт проживання відповідача за кордоном не заперечується сторонами.

Згідно копії історії розвитку дитини, ОСОБА_6 встановлено діагноз: ангіоматоз регресуючий ( а.с.39).

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150).

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» ( стаття 7), установлено у 2018 році прожитковий мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Виходячи з даного розміру - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 746 гривні, з 1 липня 779,50 гривень, з 1 грудня - 813 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 930 гривень, з 1 липня - 972 гривні, з 1 грудня 1013,50 гривень.

У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд не приймає до уваги додані відповідачем до відзиву копії документів на іноземній мові (а.с.30-32), які не мають перекладу у встановленому порядку, що визначає недопустимість таких доказів.

З огляду на дослідженні в судовому засіданні докази в суду немає сумнівів щодо справжності обставин, викладених у заяві позивачем, які свідчать про те, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати своїх дітей до досягнення останніми повноліття.

Разом з тим, суд визнає недоведеним позивачем всупереч власного обов'язку обгрунтованості заявленого розміру оспорюваних аліментів, оскільки нею не доведено відповідними доказами наявність у відповідача будь-якого власного доходу чи особистого рухомого або нерухомого майна.

При цьому визначає достатнім для належного забезпечення потреб неповнолітніх дітей надання відповідачем утримання в розмірі 2800 грн. щомісячно на двох дітей (1200 грн на сина та 1600 грн на доньку), що перевищуючи встановлене наразі законом обмеження аліментів для дітей віком до 6 років та від 6 до 18 років, забезпечуватиме достатнє їх утримання відповідачем, можливість здійснення якого останнім визначається тим, що він є працездатною особою, відтак не обмежений у здатності мати додатковий дохід, з огляду на відсутність заперечень цих обставин у відзиві на позов, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із визначенням розміру оспорюваних аліментів у вказаному, меншому від заявленого позивачем, та більшому від визнаного відповідачем, обсязі.

Судом, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, взято до уваги те, що по віку та здоров'ю відповідач являється працездатним, живе за кордоном, де отримує дохід, інших аліментних зобов'язань не має, позивачка інших доходів, окрім допомоги на дитину не отримує, також судом враховується стан здоров»я дитиниОСОБА_6, якій встановлено діагноз: ангіоматоз.

Доводи відповідача про перебування на його утриманні непрацездатної матері не підтвердженні належними і допустими доказами, а тому суд не приймає їх до уваги.

Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4, як особа працезданого віку має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 500,00 грн., щомісячно починаючи з 08.02.2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 трьох років, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Щодо стягнення додаткових витрат.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем для розвитку здібностей доньки ОСОБА_6 понесено витрати з оплати за навчання в Центрі розвитку «Орігамі» в сумі 840 грн., що підтверджуються квитанціями до прибуткових касових ордерів № 8477 від 31.10.201, № 7415 від 29.09.2017, № 8787 від 13.11.2017 та довідкою керівника Центру розвитку «Орігамі» від 25.04.2018 ( а.с. 42-45). Доказів на підтвердження сплати позивачем, крім цієї суми, ще 840 грн, суду не надано, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно вимог ст.ст.141,180 СК України батько та мати мають рівні права та обов'язки відносно своєї дитини і зобов'язані спільно її утримувати. В зв'язку з чим, суд вважає, що понесені позивачем додаткові витрати в сумі 840 грн повинні бути розподілені між батьками у рівних частках.

Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати в розмірі 420 грн, які складаються із витрат понесених на оплату занять доньки в Центрі розвитку «Орігамі».

Що стосується витрат позивача на харчування доньки ОСОБА_6, яка навчається у Чернігівському ліцеї № 32, в сумі 1922 грн 00 коп., то позовні вимоги щодо їх стягнення з відповідача задоволенню не підлягають, оскільки не відносяться до поняття «додаткових витрат».

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення 700 грн щомісяця додаткових витрат на утримання ОСОБА_6, суд вважає, що вона є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки у порушення ст.81 ЦПК України позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності стягнення додаткових витрат в сумі 700 грн щомісяця до повноліття дитини.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову з 08 лютого 2018 року.

Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України та ст. ст. 84, 180-184, 185, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса зареєстрованого місця проживання: м. Житомир, майдан ПутятинськийАДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса проживання: 14000, АДРЕСА_2) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грнщомісячнота доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн щомісячно, починаючи з 08 лютого 2018 року та до досягнення повноліття кожною дитиною, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_4 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса зареєстрованого місця проживання: м. Житомир, майдан ПутятинськийАДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса проживання: 14000, АДРЕСА_2) аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн, починаючи з 08 лютого 2018 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Стягнути з ОСОБА_4 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса зареєстрованого місця проживання: м. Житомир, майдан ПутятинськийАДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса проживання: 14000, АДРЕСА_2) додаткові витрати в розмірі 420 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса зареєстрованого місця проживання: м. Житомир, майдан ПутятинськийАДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в сумі 2114 грн 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 липня 2018 року.

СуддяОСОБА_1