Провадження №2/219/41/2018
УХВАЛА

25 липня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Чопик О.П.,

з участю: секретаря судового засідання Бібік Н.М

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Бахмутського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору довічного утримання недійсним,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Бахмутського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору довічного утримання недійсним. Просить суд визнати недійсним договір довічного утримання від 4 вересня 2015 року, укладений між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 4 вересня 2015 року, реєстровий номер 1315.

Відповідач подала клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої просить поставити питання: Чи страждала ОСОБА_5 будь-яким психічним розладом на момент укладення договору довічного утримання 4 вересня 2015 року? Якщо так, чи могла особа на момент укладення договору довічного утримання 4 вересня 2015 року розуміти значення своїх дій або керувати ними? Просить також визнати висновок судово-психіатричної експертизи від 17 липня 2017 року №95 таким, що суперечить іншим матеріалам справи та викликає сумніви в його правильності.

Обґрунтовує клопотанням тим, що актом первинної посмертної судово-психіатричної експертизи від 17 липня 2017 року №95 зроблено висновки про те, що ОСОБА_5 страждала органічним розладом особистості судинного генезу (церебросклероз третя стадія, наслідки перенесення гострого порушення мозкового кровообігу з лівостороннім геміпарезом, дисциркуляторною енцефалопатією третьої стадії) з наростаючим інтелектуально-мнестичним пониженням; ступінь вираженості інтелектуально-мнестичних порушень особистості органічного (судинного) генезу позбавляли досліджувану здатності в момент підписання договору довічного утримання 4 вересня 2015 року розуміти значення своїх дій, фактичний зміст та наслідки своїх дій, не могла керувати ними; в силу свого психічного стану здоровя 4 вересня 2015 року ОСОБА_5 не була здатна в повній мірі вільно та осмислено приймати рішення та реалізовувати їх своїми діями. Стверджує, що в акті є розділи, в яких окремо зазначено аналіз пояснень свідків та аналіз медичної документації. В розділі про аналіз свідків приведено пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Експертна комісія, аналізуючи пояснення свідків, зазначила, що вони мають поверхневий характер, є протирічивими і не відображають суті захворювання самої ОСОБА_9 При складенні висновку основне значення має медична документація (медична справа МСЕК), аналіз якої здійснений при проведенні експертизи. На думку відповідача, вбачається, що експертами такий висновок щодо пояснень свідків даний з перевищеннями ними своїх повноважень експерта, оскільки при викладенні в такому вигляді експерти констатують, що хвороба у ОСОБА_5 є, але свідки не зазначають її суті. Це недопустимо і порушує принцип преюдиційності психічного здоровя особи. При викладені матеріалу експерт повинен постійно памятати про принцип презумпції психічного здоровя. Це означає, що з самого початку стан психічного здоровя не потребує доказування. Відповідно в цивільному процесі презюмується і дієздатність. Доказуванню підлягає психічна хвороба, що виключає можливість особу розуміти (суть усвідомлення) значення своїх дій і керувати ними. Крім того, при наданні оцінки експертом матеріалу, він повинен виходити не з категорій «правда-брехня», а з категорій «хворий-здоровий», з точки зору характеру і ступеня вираженості психічних розладів стосовно здатності розуміти свої дії і керувати ними. Таким чином, оцінка експертом проводиться не з точки зору достовірності показань, а з точки зору їх відповідності існуючим в психіатрії поглядам на прояви певних психічних розладів. Тобто, експерти не мали права давати таку оцінку поясненням свідків, а їх обовязок полягає в тому, щоб зробити висновок чи є в поясненнях свідків будь-яка інформація, яка свідчить про наявність чи відсутність психічної хвороби у ОСОБА_5 З пояснень зазначених вище свідків однозначно випливає, що ОСОБА_5 не мала будь-яких ознак психічного захворювання та розладів розумової діяльності. Але експертною комісією вони безпідставно були відкинуті. Після проведення експертизи в судовому засіданні був допитаний ряд свідків, які також надали пояснення, що за життя ОСОБА_5 була нормальною адекватною людиною, при світлому розумі та добрій памяті, будь-якими розладами психіки не страждала. Таким чином, висновки судово-психіатричної експертизи суперечать поясненням свідків, які спілкувалися з ОСОБА_5 за її життя.

Також зазначає, що в акті експертизи при викладенні інформації про наявність хворіб ОСОБА_5 ці дані викладені в такому контексті, начебто захворювання є діагнозом, встановленим МСЕК. Однак дослідженням документів, представлених на експертизу, можна констатувати, що відомості про наявність заворювань у ОСОБА_5 (дисциркуляторна енцефалопатія 3 стадії при церебральному атеросклерозі 2-3 стадії) містяться тільки в одному документі направленні лікуючого лікаря, однак такі діагнози містяться тільки а розділах «діагноз при направленні» або «супутні діагнози», в інших розділах направлення, таких як «історія хвороби», «стан хворого» будь-які згадки про наявність таких захворювань відсутні; відсутні докази того, що ОСОБА_5 перебувала на обліку у лікаря-невролога чи того, вона перенесла гостре порушення мозкового кровообігу. Крім того, в акті огляду МСЕК експертною комісією не підтверджено діагноз, виставлений в направленні лікуючого лікаря дисциркуляторна енцефалопатія 3 ступеня. Крім того, при викладенні в акті експертизи запису лікаря-невропатолога 19 вересня 2011 року відсутня інформація про запис «у свідомості». На думку відповідача таке спотворення зроблено у звязку з тим, що констатація обєктивного стану «у свідомості» не узгоджується з клінічною картиною діагнозу дисциркуляторна енцефалопатія 3 ступеня. Стверджує, що МСЕК у акті огляду не зазначає про наявність діагнозу дисциркуляторна енцефалопатія 3 ступеня, а відтак відкинула його як не підтверджений.

Відповідач у судовому засідання оголосила вказане клопотання, яке просить задовольнити. Додатково зазначила, що померла з 1995 року була інвалідом першої групи у звязку з хірургічним захворюванням, оскільки погано рухалась. У 2011 року соціальними службами було ініційовано проходження МСЕК інвалідами першої групи з метою віднесення їх до категорії А чи В визначення чи потребують стороннього догляду чи ні. Відтак, на її думку, дослідження стану здоровя померлої ОСОБА_5 було здійснено всебічно та не встановлено наявності неврологічних захворювань.

Представник позивача заперечив проти вказаного клопотання, оскільки, на його думку, показання свідків, на які посилається відповідач у клопотанні не суперечать висновку експертизи, оскільки не стосуються питань того, чи в момент укладення спірного правочину ОСОБА_5 розуміла значення своїх дій та могла керувати ними. Зазначив, що той факт, що МСЕК прийняла до розгляду медичну документацію, в тому числі й діагнози і висновки невропатолога, сам по собі свідчить про повне медичне обстеження ОСОБА_10 фаховими спеціалістами і на момент прийняття медичної документації (направлення) до розгляду у МСЕК не було жодних сумнівів чи зауважень до медичних висновків, що в них містяться. Крім того, підставою направлення хворої на МСЕК був терміновий переогляд (тобто підтвердження інвалідності, яку вона мала з 1995 року), а тому МСЕК не повинна встановлювати нові ймовірні причини інвалідності чи захворювання, а лише перевірити збереження раніше встановленої інвалідності. Таким чином, якщо діагнози лікарів не впливають на встановлення особі інвалідності, то МСЕК не має обовязку ці діагнози перевіряти та виставляти у основний діагноз. Разом з тим, такі діагнози несуть інформацію про загальний стан здоровя особи та захворювання, що не стали причинами інвалідності, але можуть мати інші медичні наслідки. Саме на цих медичних відомостях побудований висновок експертизи. Посилання відповідача на те, що експерти не мали права давати оцінку показанням свідків, є необґрунтованим, оскільки експерти чітко вказали, що інформації про предмет дослідження наявні у справі показання свідків не несуть. При цьому, незгода відповідача з позицією і висновками експертизи сама по собі не є підставою для призначення повторної експертизи. Крім того, питання, які порушує відповідач, також були додатково розяснені допитаним у судовому засіданні експертом ОСОБА_11, правильність показань якої у своєму клопотанні відповідач не оспорює. Також відповідач не враховує, що показання свідків з боку позивача, а також наявні в матеріалах справи інші письмові медичні документи також повністю узгоджуються з висновками експертизи. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Третя особа у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, а також про те, що за наявності суперечностей в медичних документах та висновку МСЕК, показаннях свідків і звіту попередньої експертизи, до якого з урахуванням наявних у справі доказів слід віднестись критично, клопотання ОСОБА_2 про призначення повторної судово-психіатричної експертизи за матеріалами справи, вважає доцільним і повністю його підтримує.

Заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали клопотання та справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року по справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Словянського відділення Донецького обласного центру судово-психіатричних експертиз.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 17 липня 2017 року №95 (Т.1 а.с.193-199) померла ОСОБА_5 страждала органічним розладом особистості судинного генезу (церебросклероз третя стадія, наслідки перенесення гострого порушення мозкового кровообігу з лівостороннім геміпарезом, дисциркуляторною енцефалопатією третьої стадії) з наростаючим інтелектуально-мнестичним пониженням; ступінь вираженості інтелектуально-мнестичних порушень особистості органічного (судинного) генезу позбавляли досліджувану здатності в момент підписання договору довічного утримання 4 вересня 2015 року розуміти значення своїх дій, фактичний зміст та наслідки своїх дій, не могла керувати ними; в силу свого психічного стану здоровя 4 вересня 2015 року ОСОБА_5 не була здатна в повній мірі вільно та осмислено приймати рішення та реалізовувати їх своїми діями.

Допитана у судовому засіданні 4 жовтня 2017 року експерт ОСОБА_11 надала показання про те, що підтримує висновок судово-психіатричної експертизи від 17 липня 2017 року №95, складений комісією під її головуванням. Зауважила, що відповідні висновки зроблені на основі вивчення представленої медичної документації, згідно з якою особа страждала на дисциркуляторну енцефалопатію третього ступеня, зі знанням клініки хвороби, з врахуванням показів свідків, що мають другорядне значення, а також того, що особа швидко померла після укладення договору. Ствердила, що на момент проведення експертизи було достатньо медичних документів, у яких відображена вся патологія та які підтверджували наявність соматичних захворювань, для цих висновків достатньо було діагнозу невропатолога та терапевта станом на 2011 рік. При цьому дисциркуляторна енцефалопатія третього ступеня впливає, перш за все, на інтелектуально-мнестичні функції, а хронічна судинно-мозкова недостатність спричинює поступовий регрес психічної діяльності, страждає адаптація, осмисленість. Зазвичай, сторонні можуть не помічати заторможеності, а рідні звертаються до психіатра якщо особа стає небезпечною для себе та інших осіб.

Так, у відповідності до дослідницької частини висновку судово-психіатричної експертизи від 17 липня 2017 року №95 констатація дисциркуляторної енцефалопатії означає хронічне ураження головного мозку з хронічним перебігом та незворотніми порушеннями вищих коркових функцій, включаючи память, мислення, розуміння, критику. Констатація дисциркуляторної енцефалопатії свідчить про наявність у хворого психічного дефекту у виді наростання пониження інтелектуально-мнестичної діяльності, формування явищ слабоумства, порушення психіки за органічним типом, порушення вищих коркових функцій, включаючи память, мислення, розуміння, критику. Констатація хронічної судинно-мозкової недостатності свідчить про недостатнє кровопостачання мозку, що призводить до формування психоорганічного синдрому з порушенням множинних коркових функцій, порушення розуміння, мотивації, до порушення можливості осмислення ситуації. Констатація вказаних патологічних змін особистості свідчить про наявність у досліджуваної психічного дефекту у виді наростаючого інтелектуально-мнестичного пониження, у звязку з вираженим церебросклерозом, наслідками порушення мозкового кровопостачання, дисциркуляторної енцефалопатії. При таких змінах особистості порушуються адаптивні механізми, відзначається регрес пристосувальних форм поведінки, ці хворі тне можуть цілісно оцінювати ситуацію, вони не можуть належним чином переробляти і систематизувати інформацію, робити правильні висновки, при наявності органічного дефекту особистості відзначається зниження здатності до узагальнення, сповільненість, інертність мислення, підвищена виснаженість психічних функцій, підвищена навіюваність, підкорюваність, зниження здатності самостійно прийняти рішення, зниження памяті, схильність вчиняти дії без достатнього врахування ситуації, під впливом афективних спонукань, не піддаючи їх критичному аналізу. Ці особи, як правило, недостатньо орієнтуються в матеріалах цивільної справи, не розуміють юридичних наслідків при оформленні документів, приймають рішення про укладення угоди під впливом знайомих, недостатньо обдумуючи, недостатньо розуміючи правові особливості угоди. Все це свідчить про інтелектуально-мнестичне зниження особистості. Як правило, ці хворі перебувають під наглядом лікарів загальносоматичної сітки та в основному звертається увага на опис соматичного статусу.

Висновок експерта складений на основі представленої судом медичної документації Міжрайонної медико-соціальної експертної комісії м.Артемівська (далі МСЕК), справа №718а, у якій міститься направлення на МСЕК форми №088/о з діагнозом поставленим, зокрема, невропатологом, додаток до направлення з описом, зокрема, невропатологом стану хворої, власне акт огляду МСЕК, індивідуальна програма реабілітації інваліда.

Крім того, у судовому засіданні допитані як свідки близькі родичі, сусіди, знайомі і лікарі, що відвідували ОСОБА_5, які надали показання як про переконаність у відсутності відхилень у роботі психіки ОСОБА_5, так і про наявність таких.

Частинами 1, 2 ст. 103 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Відповідно до ч.2 ст. 113 Цивільного процесуального кодексу України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам розяснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Однак відповідачем у клопотанні не вказано обєктивних даних, які би свідчили про необґрунтованість висновку посмертної судово-психіатричної експертизи від 17 липня 2017 року №95, у якому здійснено аналіз діагнозів лікарів, викладених у представленій на експертизу медичній документації МСЕК (в тому числі направленні, акті огляду). Не вказано також яким матеріалам справи суперечить висновок експерта та не зазначено істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.Посилання на опис експертом показів свідків не може свідчити про неправильність висновку експерта. При цьому, експерти зазначили, що при складенні висновку основне значенням має представлена медична документація.

Вказуючи на те, що у проаналізованому експертами направленні лікар-невропатолог ставить 19 вересня 2011 року ОСОБА_5 діагноз «дисциркуляторна енцефалопатія третього ступеня», а у акті огляду МСЕК він не зазначений, заявник не обґрунтовує свою позицію про те, що цей діагноз спростований чи непідтверджений, а тому його не слід брати до уваги. Показання свідка ОСОБА_12, на які посилається відповідач, яка є головою МСЕК на даний час, однак перебувала у відпустці по догляду за дитиною на час огляду ОСОБА_5 та складення відповідного акту огляду МСЕК, про те, що повинні бути проведені дослідження усіх діагнозів, зазначених у направленні, як основного, так і супутніх, не є доказом того, що супутній діагноз ОСОБА_5 «дисциркуляторна енцефалопатія третього ступеня» перевірявся МСЕК.

Окрім того, як встановлено у судовому засідання, що підтвердила ОСОБА_2, яка є медичним працівником, ОСОБА_5 у 1995 році встановлено першу групу інвалідності безстроково у звязку з хірургічним захворюванням. У 2011 року здійснювався переогляд з метою визначення категорії першої групи А чи В з метою встановлення необхідності у сторонньому догляді.

У п.30 акту огляду МСЕК викладено експертне рішення про встановлення першої групи інвалідності категорії А у звязку із загальним захворюванням ураженням опорно-рухового апарату. Згідно з п.33 цього акту документом, що став підставою для винесення експертного рішення, є «ф88». Вказаний запис свідчить про те, що МСЕК прийнято рішення на підставі лише направлення форми №088/о. Саме на основі цих документів складено висновок посмертної судово-психіатричної експертизи від 17 липня 2017 року №95.

Також відповідач зазначає, що, відображаючи запис лікаря-невропатолога від 19 вересня 2011 року, експерти у висновок не перенесли словосполучення «в свідомості», що, на її думку, свідчить про спотворення обєктивного стану досліджуваної. Проте відповідач не доводить, що перебування при свідомості виключає можливість встановлення діагнозу «дисциркуляторна енцефалопатія третього ступеня».

На думку відповідача, висновок експерта ґрунтується на припущеннях та можливому загальному розвитку захворювання, однак висновок судово-психіатричної експертизи від 17 липня 2017 року є категоричним та стосується саме ОСОБА_5

Крім того, суд звертає увагу на те, що висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, з метою своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи, з дотриманням розумного строку розгляду справи судом, оскільки відсутні законодавчо визначені підстави для призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст.103, 113, 259, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області або через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена в повному обсязі 30 липня 2018 року.

Головуюча О.П. Чопик