Справа №403/423/17
Провадження №2/403/5/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: Годованець І. А.

при секретарі: Остапенко Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 55855.00 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» подано до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 55855.00 грн. Вимоги мотивуються тим, що за кредитним договором банк передав грошові кошти (кредит) відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та проценти, однак свого зобов'язання не виконує.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_3 не зявився, подав заяву про пароведення судового розгляду справи у відсутність представника, просить задовольнити позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 боргу за кредитним договором в сумі 55855.00 грн.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, про день та час судового розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідачем ОСОБА_2 подано заперечення на позов, в якому просить суд застосувати позовну давність до спірних правовідносин з позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з неї боргу за кредитним договором в сумі 55855.00 грн.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Статтею 1046, ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На виконання умов Кредитного договору за №б/н від 20 січня 2012 року ОСОБА_1 акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» надано ОСОБА_2 кредит шляхом відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки в національній валюті України. Відповідно до укладеного кредитного договору позивачем передано у власність відповідача 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов Кредитного договору за №б/н від 20 січня 2012 року надання банком держателю картки є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. В порушення умов Кредитного договору за №б/н від 20 січня 2012 року, відповідач ОСОБА_2, як позичальник, держатель картки, зобовязана у відповідності до Договору, щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. За змістом ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитним договором за №б/н від 20 січня 2012 року між ОСОБА_1 акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 передбачено сплату процентів на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 599, ч.1 ст.631 ЦК України передбачено, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтями 525, 526, 611 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Умовами договору за №б/н від 20 січня 2012 року передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів чи/та сплати відсотків позичальник сплачує банку пеню від простроченої суми за кожен день прострочення. Пеня нараховується у разі порушення позичальником строків, передбачених договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється із підстав, передбачених договором або законом. Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Відповідачем ОСОБА_2 боргові зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувалися, залишок боргу по кредиту згідно розрахунку станом на 30 червня 2017 року становить: борг за кредитом 1955.72 грн., борг по процентам за користування кредитом 46963.33 грн., борг за пенею та комісією 3800.00 грн., штраф (фіксована частина) - 500.00 грн., штраф (процентна частина) 2635.95 грн., всього в сумі 55855.00 грн., чим порушено зобов'язання за кредитним договором. . Відповідно до п.п.1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же термін.

Згідно Умов договору і правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Умовами договору передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором позичальник на вимогу банку має виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Обовязок відповідача ОСОБА_2 виконувати належним чином умови укладеного з банком кредитного договору у встановлений цим договором строк передбачено ст.ст.526,527,530,1054 ЦК України.

З наданого позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач ОСОБА_2 умови договору належним чином не виконувала. Відповідач ОСОБА_2 відповідно до умов договору і правил надання банківських послуг здійснила останній платіж за користування Кредитною лінією 18 квітня 2014 року. З розрахунку боргу за кредитним договором б/н від 20 січня 2012 року вбачається, що у відповідача ОСОБА_2 до 18 квітня 2014 року виникла заборгованість по кредитному договору.

В матеріалах справі відсутні будь-які письмові документи та докази, що позичальник вчинила дії, які б свідчили про визнання нею свого боргу. Позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» не надано суду доказів того, що між сторонами кредитного договору було встановлено терміни позовної давності іншою тривалістю, чим передбачено чинним законодавством по вимогах про стягнення: кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, штрафів. Статтями 256, 257, ч.1, п.1 ч.2 ст.258, ч.1 ст.260 ЦПК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір діє на протязі дванадцяти місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Строк дії укладеного сторонами кредитного договору закінчився 20 січня 2013 року. Позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 55855.00 грн. подано до суду 01 вересня 2017 року. Тобто, позов до суду подано з пропуском трирічного строку позовної давності. Доказів поважності причин пропущення позовної давності позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» суду не надано, але в позовній заяві зазначено, що строк позовної давності банком не пропущено, відповідно до п.1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг. Однак, зазначені в позовній заяві позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» ці обставини щодо застосування строку позовної давності є не обґрунтованими з наступних підстав. У правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою частиною кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачем ОСОБА_2 під час розгляду цивільної справи подано заперечення на позов, в якому, просить суд застосувати позовну давність до спірних правовідносин з позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 55855.00 грн. При встановлених обставинах, суд вважає за необхідне відмовити в позові Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 55855.00 грн., так як відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах відмовити.

Відмовити в позовних вимогах ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 55855.00 грн.

Відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. На рішення може бути подано апеляційну скаргу на протязі тридцяти днів з дня його отримання. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області. До приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із новою редакцією ЦПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через суд першої інстанції, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією ЦПК України.

Суддя Устинівського

районного суду ОСОБА_4