Ухвала

16 липня 2018 року

місто Київ

справа № 360/851/16-ц

провадження № 61-39123ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Микулицька сільська рада Бородянського району Київської області, ОСОБА_3, про визнання житлового будинку самочинним будівництвом і припинення права власності на нього, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відновлення стану земельної ділянки, зобов'язання повернути земельну ділянку з чужого володіння, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Микулицька сільська рада Бородянського району Київської області, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 липня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Подана касаційна скарга не підлягає прийняттю касаційним судом до розгляду з інших підстав, оскільки заявником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не надано оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір». З 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до зазначеного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Сума судового збору за подачу позовної заяви за вимоги немайнового характеру у цій справі становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, за вимоги майнового характеру у цій справі становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року, тобто 1 378, 00 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить, що позовна заява містить три вимоги немайнового характеру та вимогу майнового характеру.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов'язок покладається на позивача. Ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, і саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Виходячи з того, що зі змісту поданої касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день їх подання, заявник касаційної скарги зобов'язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору і надати оригінал квитанції про його сплату.

Окрім цього, заявнику необхідно врахувати, що у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням в частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Окрім цього, відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у якому заявник зазначає, що строк на оскарження пропущений ним з поважних причин, оскільки про оскаржуване рішення заявнику стало відомо лише 05 червня 2018 року, після повернення з відпустки, у якій він перебував з 21 травня 2018 року до 04 червня 2018 року. На підтвердження зазначених обставин посилається на відмітки у паспорті громадянина України для виїзду за кордон. Разом з тим, відповідно до наданої копії паспорту ОСОБА_1 повернувся на територію України 28 травня 2018 року.

За наведених обставин, Верховний Суд позбавлений можливості визнати наведені підстави поновлення строку на касаційне оскарження поважними, оскільки скаргу подано заявником лише через 38 днів від дня, коли перестали існувати обставини, на які посилається заявник як на причину поважності пропуску строку.

З урахуванням положення частини третьої статті 393 ЦПК України Верховний Суд роз'яснює заявнику право звернутись до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Микулицька сільська рада Бородянського району Київської області, ОСОБА_3, про визнання житлового будинку самочинним будівництвом і припинення права власності на нього, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відновлення стану земельної ділянки, зобов'язання повернути земельну ділянку з чужого володіння, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Микулицька сільська рада Бородянського району Київської області, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 16 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний