АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5014/17 Номер провадження 22-ц/786/1291/18Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Діхтяр Т.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 03 квітня 2018 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. У позові вказав, що 24.11.2012 року відповідач уклав з банком договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв»язку з порушеннями зобов»язань за кредитним договором позивач просив сиягнути з ОСОБА_2 заборгованість станом на 28.02.2017 року у розмірі 21964,52 грн, яка складається з: 264,43 грн. - заборгованість за кредитом, 16188,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3989,76 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1022,12 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 03 квітня 2018 року Публічному акціонерному товариству комерційному банку "ПриватБанк" в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погодившись з рішенням районного суду, ПАТ КБ "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги банку задовольнити. У скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Банк у своїй скарзі вказує, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування позовної давності, не визначився з початком її перебігу, зокрема, банк вважає, що такий строк повинен у даному випадку обчислюватися з дня закінчення терміну дії кредитної картки.

Також позивач зазначає, що строк позовної давності не пропущений навіть якщо рахувати початок його перебігу з дня останнього простроченого платежу по кредиту 12.06.2014 року.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 24.12.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №б/н.Відповідно до укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, наданої позивачем в якості доказу укладення кредитної угоди, ОСОБА_2 підписав зазначену анкету 24.12.2012 року.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

Згідно розрахунку заборгованості (а.с.3-4) у відповідача станом на 28.02.2017 року утворилась заборгованість: по сплаті кредиту 264. 43 грн. заборгованості за кредитом, 16188, 21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3989,76 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1022,12 грн. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгвоаності, місцевий суд виходив з того, що банк звернувся до суду після спливу строку позовної давності.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно правової позиції, висловленої у постанові ВСУ №6-14цс14 від 19.03.2014 року картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Згідно умов укладеного між сторонами договору виконання зобов'язань визначено щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості, але неменше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним.

Відповідачем були отримані кредитні картки: №416628, термін дії якої до 10/16, №514433, термін дії якої до 12/16, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 84).

Таким чином, право на позов у банку виникло після закінчення строку дії карток, тобто з жовтня-грудня 2016 року, а тому з даними позовними вимогами ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 звернулося в межах передбаченого законом трирічного строку позовної давності, зокрема, 23.06.2017 року.

Посилання у рішенні районного суду на те, що останній платіж за договором відповідачем було здійснено 12.06.2014 року і саме з цього моменту слід рахувати початок перебігу строку позовної давності, є помилковими. Так, згідно умов договору щомісячний платіж за кредитом у липні 2014 року ОСОБА_2 повинен був внести до 25.07.2014 року, тобто у даному випадку відлік позовної давності повинен розпочатися з наступного за розрахунковим дня - 26.07.2014 року.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що станом на 28.02.2017 року у ОСОБА_2 утворилась заборгованість перед банком, у зв'язку з неналежним виконанням покладених на нього зобов'язань за кредитним договором, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення кредитної заборгованості з боржника ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно з розрахунком банку він нарахував штраф за порушення сроків платежів по зобов'язанню - 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1022,12 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.ї

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий же висновок застосування норм матеріального права викладено в постановах Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року в справі № 347/1910/15-ц.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог банку про стягнення штрафів, передбачених п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг слід відмовити.

З наведених підстав, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"- задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 03 квітня 2018 року - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (49094, м.Дніпро, Набережга Перемоги, 50; ) заборгованість у розмірі 20 442, 40 грн. за кредитним договором №б/н від 24 грудня 2012 року, яка складається з наступного: 264,43 грн. - заборгованість за кредитом, 16188,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3989,76 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також судові витрати в розмірі 4000 грн., а всього стягнути 24 442, 40 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: (підпис) В.М. Триголов

Судді: (підписи) А.І. Дорош

О.А. Лобов

З оригіналом згідно: В.М. Триголов