"23" липня 2018 р. Справа № 363/4730/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

23 липня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Баличевої М.Б., при секретарі Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Уточнивши позовні вимоги, позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування якого вказала, що з 08.09.2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 В період перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки, останнім часом їхні подружні відносини погіршилися, спільне господарство, побутові питання сторони спільно вести не можуть, між ними повністю пропало взаєморозуміння, що призвело до того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перестали проживати разом. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, а тому позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 08.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 308. Спору щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини на даний час між сторонами немає. Крім того, зазначила, що оскільки їх подальше спільне життя має проходити окремо, у позивача є підстави вважати, що відповідач може ухилятись від матеріального утримання їх сина у добровільному порядку, зважаючи на те, що з серпня 2017 року відповідач ніяким чином не бере участі у вихованні сина та враховуючи, що відповідач має мінливий дохід, вважає, що цілком обґрунтована сума аліментів на утримання їх сина, яку вона просить стягнути з відповідача становить 2 000 грн. Також вказала, що у зв'язку з складним матеріальним становищем, тією обставиною, що доглядаючи дитину до досягнення трирічного віку вона не має можливості влаштуватися на роботу та забезпечувати себе самостійно, потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача у розмірі 1 500 грн. щомісяця, які вона витрачатиме не тільки на власні потреби, а й на утримання орендованого житла, в якому вона проживає разом з дитиною.

В судове засідання позивач не з'явилася, на електрону пошту суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти постановлення заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом оголошення про його виклик на сайті суду, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

23 липня 2018 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів.

Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно 08.09.2015 року було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 308.

Від вказаного шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження дитини, сторони записані батьками.

Під час розгляду справи з'ясувалося, що сторони однією родиною не проживають, миритися наміру не мають. Спільне господарство не ведуть.

Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Крім того, згідно із положеннями ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із роз'ясненнями п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, причини розпаду сім'ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим вважає, що укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню.

Щодо позовних вимог позивачки в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Крім того, ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, відповідач має мінливий дохід, а тому стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача підлягає на підставі ст. 184 СК України у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1 500 грн.

Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704, 80 гривень та 640 гривень на користь позивача.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

За таких обставин, суд, враховуючи вищевказане, вважає, що позов ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог також підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 104 ч. 2, 105 ч. 3, 110-113, 114 ч. 2, ст. 180-184, ст. 191 СК України, ст. ст. 3,4,5,6,7,10,12,13,17,141,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) та ОСОБА_2, зареєстрований 08 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 308.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) аліменти на її утримання у розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 05.12.2017 року до досягнення їх сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вишгородського районного суду Київської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вишгородський районний суд Київської області.

Відповідно до п. 15.5 Розділу XIII ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя М.Б. Баличева