Справа № 487/3820/17
Провадження № 2/487/294/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кузьменка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

21.07.2017 року представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість в розмірі 15076,12 гривень та судові витрати у розмірі 1600 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконує вимоги кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Ухвалою суду від 05.09.2017 р. відкрито провадження у справі у відповідності до ст.122 Цивільно-процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом).

До судового засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, представник позивача у позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. 01.02.2018 р. до канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_4, в якому він просить справу розглянути в порядку спрощеного провадження.

Відповідач до судового засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомила. Надала суду відзив, в якому позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення з неї заборгованості за кредитом - 10325,38 грн., заборгованості за відсотками - 1051,88 грн., пені - 300 грн., у задоволенні іншої частини позовних вимог просила відмовити. Посилалась на те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Оскільки позивач просить про одночасне застосування до неї штрафних санкцій - пені і штрафу, за одне і те саме порушення зобов'язань за договором, вважає, що їх одночасне стягнення є неприпустимим. При визначенні розміру пені, що підлягає стягненню з неї, просила врахувати її матеріальний стан та зменшити розмір пені до 300 грн.

02.02.2018 року представник позивача ОСОБА_5 надав суду відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги Банку у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до укладеного Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та прави надання продукту кредитних карт б/н від 22.03.2016 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 12721,29 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Заперечення відповідачки про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, яке ґрунтується на ст.61 Конституції України, є помилковим, оскільки згідно зі ст.549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Укладаючи Договір Позичальник не ставив під сумнів розумність і справедливість його умов, навпаки, укладаючи договір сторони розумно оцінювали умови, за яких він буде виконуватися, зокрема зважувати відповідальність, яка настає, згідно з умовами Договору, при його невиконанні чи неналежному виконанні. При укладенні Договору сторони досягли згоди щодо його умов відповідно до ст.638 ЦК України. Таким чином, розумною вважається чума неустойки (штрафу та пені), яку сторони визначили та погодили при укладенні Договору. Відповідач здійснював погашення кредиту з порушенням термінів повернення. Крім того, відповідачем не надано суду жодного доказу важкого фінансового становища з моментупершого порушення умов кредитного договору, а саме, прострочення сплати кредиту.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII Цивільно-процесуальний кодекс України викладено у новій редакції, який набрав чинності 15.12.2017 року.

Відповідно до пункту 10 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи зазначене, справу слід розглядати у відповідності до норм Кодексу цивільного судочинства України від 03.10.2017 року в новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Банком та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 22.03.2016 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 12721,29 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві.

Проте в порушення умов, передбачених Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості, у встановлений строк відповідач грошові зобовязання перед Банком не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 1054 1057 цього ж Кодексу регулюються правила виконання зобов'язань по кредитному договору. Зокрема:

- за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти;

- розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність банківський кредит - це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем зазначене зобовязання виконано в повному обсязі, однак відповідач кредитне зобовязання не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 11.06.2017 р. становить 15076,12 грн. з яких: заборгованість за кредитом 10325,38 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 1051,88 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 2065,05 грн.; штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 1633,81 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, на теперішній час кредитна заборгованість не ліквідована, невиконання відповідачем зобов'язання за кредитним договором по своєчасній і належній сплаті заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом є порушенням умов договору та норм ЦК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, , р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.03.2016 року заборгованість в розмірі 15076 (п'ятнадцять тисяч сімдесят шість) грн. 12 коп., яка складається з наступного: 10325 (десять тисяч триста двадцять п'ять) грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом; 1051 (одна тисяча п'ятдесят одна) грн. 88 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2065 (дві тисячі шістдесят п'ять) грн. 05 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 1633 (одна тисяча шістсот тридцять три) грн. 81 коп. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, , р/р 3111, МФО 305299) судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п. п. 15.5 ч. 1 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, яка вступила в дію з 15.12.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В.Кузьменко