Справа № 204/2868/18
Провадження № 2-к/204/2/18
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2018 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Овсякової М.Ю.

заявника ОСОБА_1

боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу на підставі рішення іноземного суду,

в с т а н о в и в:

26 квітня 2018 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу на підставі рішення іноземного суду.

Клопотання обґрунтоване тим, що 19.03.2018р. ухвалою Ленінського районного суду м.Єкатеринбургу Свердловської області Російської Федерації, розглянувши позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу і акту прийому передачі грошових коштів, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок погашення понесених судових витрат у розмірі 30346руб. Ухвала набрала законної сили 04.04.2018р. Про розгляд даної справи боржник була належним чином повідомлена, про що свідчить поштовий конверт з повідомленням, зазначення цього в самому іноземному рішенні суду та особиста заява боржника про залишення позову без розгляду. Виходячи із наведеного, стягувач просить надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення іноземного суду.

30 травня 2018 року боржником було подало до суду письмові заперечення, в яких посилається на те, що на цей час ухвала Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 19.03.2018р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу і акту прийому передачі грошових коштів нею оскаржується; клопотання підписане неіснуючою особою ОСОБА_3Б; докази отримання нею судових повісток не засвідчені належним чином.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 просив задовольнити клопотання. Пояснив, що ухвала Ленінського районного суду м.Єкатеринбургу Свердловської області Російської Федерації від 19.03.2018р. набрала законної сили 04.04.2018р., тому він звернувся до суду з цим клопотанням.

У судовому засіданні боржник ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ухвала Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 19.03.2018р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу і акту прийому передачі грошових коштів нею оскаржується, на підтвердження чого надала ухвалу Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 19.07.2018р. про поновлення строків на оскарження ухвали Ленінського районного суду м.Єкатеринбургу від 19.03.2018р.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін, суд встановив таке.

19 березня 2018 року Ленінський районний суд м.Єкатеринбурга Свердловської області Російської Федерації розглянув цивільну справу №2-2177/2018 (26) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійним договору купівлі-продажу і акту приймання передачі грошових коштів та постановив ухвалу про припинення провадження у справі, у звязку з відмовою позивача від позову, якою стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у справі 30346 рублів. Ухвала набрала законної сили 04.04.2018р. (а.с.2).

Згідно з ч.1 ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст.463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.

Згідно з ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

У п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999р. «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Як випливає з ухвали Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 19.03.2018р., що набрала законної сили, у судове засідання ОСОБА_2 не зявилася (а.с.2).

У судовому засіданні боржник ОСОБА_2 посилалася на те, що нею оскаржується ухвала Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 19.03.2018р., на підтвердження чого надала ухвалу Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 19.07.2018р. про поновлення строків на оскарження, тож розгляд цього клопотання є неможливим до прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Суд не бере до уваги доводи боржника про неможливість розгляду цього клопотання до вирішення питання апеляційного оскарження у цивільній справі №2-2177/2018 (26) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійним договору купівлі-продажу і акту приймання передачі грошових коштів, оскільки боржником не було надано належних доказів, що слугували б підставами для відмови у задоволенні клопотання, що передбачені ч.2 ст.468 ЦПК України.

Також боржник посилалась на те, що вона не була належним чином повідомлена про судове засідання, призначене на 19.03.2018р., проте, доказів на підтвердження цього нею надано не було.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст.468 ЦПК України, судом встановлено не було.

Крім того, суд відхиляє посилання боржника на те, що у звязку з подачею нею апеляційної скарги і поновленням строку на апеляційне оскарження, ухвала Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 19.03.2018р. втратила законну силу, оскільки це жодними доказами не підтверджено, норми законодавства Російської Федерації чи України, що підтверджували б таке посилання, боржник не навела.

Вказана ухвала набрала законної сили 04 квітня 2018 року і на сьогодні не виконана.

Справа розглянута компетентним судом. Інші рішення, ухвалені з приводу цього спору між тими самими сторонами в Україні відсутні.

Строк предявлення рішення до примусового виконання не сплив, а виконання цього рішення не суперечить інтересам України.

У відповідності до ч.8 ст.467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Згідно з повідомленням Національного Банку України, курс російського рубля станом на 24 липня 2018 року складає: 1 рубль 0,41854грн.

Таким чином, згідно з ухвалою Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга Російської Федерації від 19 березня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути витрати у справі у розмірі 30346руб., що в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 12701грн.

З огляду на вищевикладене, з метою належного виконання судового рішення, суд доходить висновку, що клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та про видачу виконавчого документу на підставі рішення іноземного суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.133, 141, 462-470 ЦПК України, ЗУ «Про міжнародне приватне право»,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України ухвали Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 19 березня 2018 року у цивільній справі №2-2177/2018 (26) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу і акту прийому передачі грошових коштів задовольнити.

Визнати і дозволити примусово виконати на території України ухвалу Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 19 березня 2018 року у цивільній справі №2-2177/2018 (26) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу і акту прийому передачі грошових коштів.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті за ухвалою Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга від 19 березня 2018 року судові витрати у справі №2-2177/2018 (26) у розмірі 12701 (дванадцять тисяч сімсот одна)грн.

На підставі цієї ухвали видати виконавчий лист.

Адреса боржника: ОСОБА_2, Україна, АДРЕСА_1.

Адреса стягувача: ОСОБА_1, Україна, АДРЕСА_2.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27 липня 2018р.

Суддя І.В. Тітова