Номер провадження: 22-ц/785/4600/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору та відступлення права вимоги, -

встановив:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійним договору та відступлення права вимоги.

Від представника ОСОБА_3 на адресу суду надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, яке обґрунтоване тим, що у звязку із накладеним арештом на спадкове майно, спадкоємець позбавлений можливості одержати майно в спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання підтримала та просила скасувати заходи забезпечення позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2018 року клопотання задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті по справі № 522/15221/17 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2017 року, у вигляді арешту, накладеного на належне ОСОБА_6 майно: квартиру загальною площею 121,0 кв.м., житловою площею 70,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони відчуження у будь-який спосіб. Скасувано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 22231707 (спеціальний розділ) від 01.09.2017 р.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_5 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції скасовано заходи забезпечення позову з тих самих підстав, що раніше вже були розглянуті судом та ухвалою від 23.02.2018 року визнанні необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, що є недопустимим.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.08.2017 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на належне ОСОБА_6 майно: квартиру загальною площею 121,0 кв.м., житловою площею 70,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони відчуження у будь-який спосіб до вирішення спору судом.

25.06.2017 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 495969, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Спадкоємцем Відповідача є її чоловік ОСОБА_3.

Відповідно до положень глави 89 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1278 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого і іврядування заяву про прийняття спадщини, (ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у гтздщині (ст. 1282 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний вернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України).

Спадкоємець вжив всіх необхідних заходів для спадкування майна.

Проте, у звязку з накладеним арештом на спадкове майно, Спадкоємець позбавлений можливості одержати майно у спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, до моменту оформлення права власності Спадкоємця на спадкове майно, Спадкоємець не є належним відповідачем, оскільки задоволення вимог позивача можливе лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У відповідності із ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, враховуючи викладене, суд першої інстанції вважав за необхідне задовольнити клопотання представника ОСОБА_3 та скасувати заходи забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції врахував права та обовязки спадкоємця, оскільки останній не має змоги реалізувати своє право на спадщину у відповідності до чинного законодавства.

Щодо доводів, які зазначені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що твердження про тотожність клопотань від 26.01.2018 року та 23.02.2018 року (а.с. 183-184, 243-244 т.1 виділених матеріалів) спростовуються матеріалами цивільної справи, які були витребувані з Приморського районного суду м. Одеси, з яких вбачається, що клопотання не є індентичними, вони відрізняються як за змістом, так і за обґрунтуванням.

Таким чином, твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують зазначені вище висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели б до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм процесуального права, а вимоги скаржника про скасування вказаної ухвали районного суду не основані на законі і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 березня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_7

Повне судове рішення складено 27.07.2018 року.

Суддя Р.Д. Громік