Номер провадження 22-ц/775/971/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мірути О.А.

суддів Жданової В.С., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Ситніка Д.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 квітня 2018 року у цивільній справі № 234/13385/16-ц ( суддя Літовка В.В.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, спричинену залиттям квартири в розмірі 9268,12 грн.(а.с. 48), посилаючись на наступне. На праві спільної власності із ОСОБА_3, ОСОБА_4їм належить квартира в АДРЕСА_5. 03.08.2016 року з вини відповідача ОСОБА_1, який мешкає поверхом вище, було залито її квартиру. Згідно акту ТОВ «ЖЕК МК 2010» від 04.08.2016 року причиною залиття - є прорив шлангу подачі води у душову кабінку АДРЕСА_1. Просила стягнути з відповідача суму спричиненої залиттям матеріальної шкоди, яка, згідно висновку № 1682 за результатами судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2017 року, становить 9 269,12 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 10 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 9269,12 грн.

Із вказаним судовим рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає, що судом не були встановлені всі факти, які мали значення для правильного вирішення справи а ті, які були встановлені, мали односторонній та поверхневий характер. Покази свідків у рішенні відображені у спотвореному вигляді та дійсну причину залиття встановлено не було.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є рішення у справі з ціною позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

Задовольняючи позовну заявуОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що факт залиття, характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та її наслідки мають бути зафіксованими актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов'язкової участі винної особи.

Надаючи оцінку доказам позивача, суд першої інстанції виходив з наступного.

За частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч.2 ст.77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ч.2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається зі змісту наданого позивачем Акту про залиття від 04.08.2016р. (а.с. 18) відповідач не був присутній під час огляду місця залиття належного позивачу приміщення та не був залучений до складення цього акту, так як у своїй квартирі тривалий час не проживає. З актом про залиття дружина відповідача була ознайомлена 08.08.2016р., про що свідчить її підпис на акті.

Суд визнав вказаний акт належним, допустим та достатнім доказом. З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу на праві спільної власності разом із ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_2. (а.с.4-10).

Відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить АДРЕСА_1) на підставі договору дарування від 10.11.2001 року. (а.с.80).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі АДРЕСА_4, необхідність в проведенні яких виникла внаслідок залиття квартири, складає 9 269,12 грн. ( а.с.36-43).

Надаючи оцінку Акту про залиття від 04.08.2016 року (а.с. 18) на який позивач посилається як на доказ вини відповідача суд вірно врахував наступні обставини.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 визначено, що у разі залиття квартир складається відповідний акт за формою, встановленою Додатком 4 до цих Правил.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт обов'язково має бути підписаний усіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин).

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Відповідно до чч.1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з чч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідачем не було надано суду доказів про те, що шкоди завдано не з його вини, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог. Доводи відповідача є неспроможними .

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина відповідача, протиправність його поведінки та причинний зв'язок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою відповідача, що дало суду підстави для стягнення з відповідача на користь позивача завданої внаслідок залиття квартири.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив причини залиття квартири позивача відповідно до наданих доказів, розмір шкоди визначений відповідно до висновків експерта . Такий розмір шкоди відповідачем не спростований.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що відповідач не надав переконливих доказів, які б спростовували доводи позивача про причини залиття її квартири, або про вартість ремонтних робіт в ній.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених у справі доказів, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення апеляційним судом не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 квітня 2018 року залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: