Справа № 445/1605/17 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський О.М.
Провадження № 22-ц/783/6892/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину майна,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання колісного трактора спільною сумісною власністю подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 його частину. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 22.10.1989 року вона уклала шлюб із відповідачем. За час проживання у шлюбі сторони набули рухоме майно, а саме колісний трактор, який придбали за спільні кошти. Вказане рухоме майно зареєстроване на праві власності за відповідачем, вважає, що це майноз є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому 1/2 частина трактора повинна належати їй.

Оскаржуваним рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не врахував презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Вказує, що касовий ордер, що був підставою для видачі технічного паспорту на колісний трактор, є документом, що підтверджує правомірність набуття транспортного засобу та внесення грошових коштів відповідачем з метою передачі даного транспортного засобу, а відтак свідчить про придбання його в період перебування сторін у шлюбі. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд Львівської області здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі. Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. Додатково пояснив, що трактор сторони придбали у шлюбі та за спільні кошти подружжя, що не спростовано відповідачем.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 1989 року. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 14 березня 2016 року.

Судом також установлено, що відповідач ОСОБА_4 є власником трактора марки Т-25, 1975 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, що стверджується копії технічного паспорту серії НОМЕР_3 виданого 24.03.1992 року. Технічний паспорт виданий на основі касового ордера від 28.11.1991 року.

Право керування транспортним засобом, окрім відповідача, має його брат ОСОБА_5, що також вказано у даному технічному паспорті.

21.08.2009 року на транспортний засіб видано нове свідоцтво про реєстрацію, з якого вбачається, що власником трактора залишився ОСОБА_4, право керування ним мають також ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що в матеріалах справи наявний лише технічний паспорт на колісний трактор, який хоч і свідчить про реєстрацію транспортного засобу за відповідачем у період шлюб, однак не містить жодних відомостей про придбання такого майна за кошти подружжя.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Згідно ст. 22 КпШС України, що діяв на час спірних правовідносин, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Судом установлено, що трактор марки Т-25, 1975 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 придбано 14.06.1992 року, що стверджується копією технічного паспорта, тобто за час шлюбу сторін.

З технічного паспорта на транспортний засіб убачається, що такий видано на підставі касового ордера від 28.11.1991 року.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності.

Відповідачем не доведено факт придбання ним спірного транспортного засобу за його особисті кошти. Придбання трактора батьком відповідача не підтверджено жодними належними та допустимими засобами доказування.

Таким чином, трактор марки Т-25, 1975 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 придбаний сторонами за час шлюбу і є об'єктом права спільної сумісної власності, виходячи із презумпції права спільної сумісної власності на майно набуте у шлюбі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи положення ст. 70 СК України, відсутність домовленості сторін щодо поділу майна та обставин, які б давали підставу для відступу від рівності часток, колегія суддів вважає, що частки сторін у спірному майні є рівними.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у позові, що призвело до ухвалення незаконного рішення, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Згідно із ч.1,ч.13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв'язку із скасування рішення суду першої інстанції та ухваленням нового судового рішення з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 1344,00 грн. судових витрат, понесених нею у зв'язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину майна - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 трактор колісний Т-25А, 1975 року випуску, д.н. НОМЕР_1, заводський номер № 14-07502.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину трактора колісного Т-25А, 1975 року випуску, д.н. НОМЕР_1, заводський номер № 14-07502.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1344 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 27.07.2018р.

Головуючий

Судді: