Справа № 515/721/18
Провадження № 2/515/1265/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області

про визнання права власності на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2018 року ОСОБА_3 предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини.

02 грудня 1995 року померла її тітка ОСОБА_4, яка за життя зробила заповідальне розпоряд- ження та заповіла їй все своє майно, з чого б воно не складалося. 26 червня 1996 року вона отри- мала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований по вул. Свердлова, 47 в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, та вважала, що крім житлового будинку більше майна у померлої немає. Нещодавно їй стало відомо, що ОСОБА_4 на- лежав також сертифікат на земельну частку (пай) розміром 3,93 в умовних кадастрових гектарах, серії ОД № 017907, виданий Татарбунарською районною державною адміністрацією 16.10.1996 р.. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, тому неможливо оформити спа- док нотаріально. Про втрату сертифікату нею була подана обява до газети «Татарбунарський віс- ник». Зважаючи на дані обставини просила визнати за нею право власності на земельну частку ( пай).

Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за від- сутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 036716 (копія на а.с.8), тітка позивача - ОСОБА_4- померла 02.12.1995 р. в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області.

Заповітом, посвідченим секретарем Приморської сільської ради Татарбунарського району Оде- ської області ОСОБА_5 15.12.1994 р.(копія на а.с.9), підтверджується, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповіла ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Та- тарбунарської державної контори 26.06.1996 р. ОСОБА_6В.(а.с.10), ОСОБА_3 отримала у спадок житловий будинок, розташований за адресою: вул.Свердлова,47, с.Приморське Татарбу- нарського району Одеської області, що залишився після ОСОБА_4

Довідкою виконкому Приморської сільської ради № 365 від 23.04.2018 р. (копія на а.с.11) під- тверджується, що заповіт, складений ОСОБА_4, дійсно зареєстрований у журналі для реєстра- цій нотаріальних дій Приморської сільської ради за № 147 від 15.12.1994 р.

З інформації відділу Держгеокадастру у Татарбунарському районі Одеської області № 506/121- 18 від 30.03.2018 р. (а.с.12) видно, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 01 7907, виданий Татарбунарською райдержадміністрацією на імя ОСОБА_4, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 83 на підставі розпорядження 245/А-96 від 30.08.1996 р., держа- вний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_4 не видавався.

Газета Татарбунарский вестник № 33 від 29.08.2015 р. містила оголошення про недійсність сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 017907, виданого на імя ОСОБА_4, що вбачається з її копії (а.с.13).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки на момент відкриття спадку діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично всту- пив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої об- становки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим гро- мадським організаціям.

В судовому засіданні встановлено, що позивач являється спадкоємцем по заповіту померлої ОСОБА_4 Після її смерті вона прийняла спадок, вступивши в управління та володіння спадковим майном, отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. Перешкодою в отрима- нні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну частку є те, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено.

Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право на земельну частку (пай) розміром 3,93 в умовних кадастрових гектарах, що залишилася після смерті ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.534, 549 ЦК України ( в ред.1963 року), ст.ст.76-80, 82, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) - за- довольнити.

Визнати за ОСОБА_3, яка народилася 20.12.1936 р. в с.Приморське Тата- рбунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земельну ча- стку (пай) розміром 3,93 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 017907, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 16.10.1996 р. на імя ОСОБА_4, померлої 02 грудня 1995 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко