Справа № 538/446/18
Провадження № 2/538/304/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
24 липня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі :
головуючого - судді Бондарь В.А.,
за участю секретаря судового засідання Волошиної Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиці Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 29.11.1991 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом РАЦС міста Лієпая Латвія. Від вказаного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та втрати взаємного почуття поваги і любові, у зв"язку з чим давно припинили шлюбні стосунки, тривалий час не проживають разом, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть, тому просить суд розірвати шлюб.
В судове засідання позивач не з"явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час і місце судового засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з"явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 29 листопада 1991 року, про що Відділом РАЦС міста Лієпая Латвія, зроблено актовий запис № 1008 ( а. с. 8,9 - свідоцтво про шлюб ). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
Згідно п. 10 роз'яснень ППВС України № 11 від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сімя фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків є неможливим.
Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя.
У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і розірвання шлюбу.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач в судове засідання не з"явилася і не надала заяву про зміну їй шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Крініна».
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст.76, 81, 89, 141, 228, 229, 242-246, 247, 258, 263-268, 272-273, 280-284, 354 ЦПК України, суд ,-
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 29 листопада 1991 року Відділом РАЦС міста Лієпая Латвія, актовий запис № 1008 розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Крініна».
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд Полтавської протягом 30 днів з дня його складення.
Суддя Лохвицького
районного суду ОСОБА_3