АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1237/18 Справа № 175/4453/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С. О. Доповідач - Пономарь З.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення частки та визнання права власності на частину нерухомого майна,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2017р. задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, визначено частку ОСОБА_3 у спільній сумісній власності та визнано за нею право власності на ? частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою по АДРЕСА_1. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати вказане рішення суду першої інстанції, посилаючись на його невідповідність вимогам закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Згідно виданого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори 01.11.1996р. свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 на підставі заповіту останнього є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у рівних частках кожна. Спадковим майном, на яке видано свідоцтво, є житловий будинок «А» жилою площею 32.2 кв.м. з господарчими та побутовими будівлями та спорудами: літньою кухнею «Б», сараями «В», «Г», «Д», погребом «Е», «Ж», вбиральнею «З», літнім душем «І», колодязем «К», огорожами №1-4, замощеннями №5 за адресою АДРЕСА_1. 05.11.1996р. право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на вказаний будинок зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в Комунальному підприємстві Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» (а.с.5,9).

Згідно виданого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори 01.11.1996р. свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 є його доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у рівних частках кожна. Спадковим майном, на яке видано свідоцтво, є земельна ділянка площею 1940 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10). 15.11.1996р. на підставі вказаного свідоцтва ОСОБА_3 видано Державний акт на право приватної власності на землю, яким посвідчено її право на земельну ділянку площею 0,0968 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.12). Спадкоємцем померлої є ОСОБА_2.

17.09.2016р. ОСОБА_3 звернулась до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу дубліката виданого вказаного нотаріальною конторою 01.11.1996р. свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцями після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4.

Постановою державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори від 17.09.2016р. ОСОБА_3 відмовлено у видачі дубліката свідоцтва у зв'язку з його втратою з посиланням на те, що за видачею дубліката вказаного свідоцтва звернулась лише одна особа з двох, на ім'я яких воно одночасно видане, а інша - ОСОБА_5 є померлою (а.с.13).

Відповідно до вимог ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що посвідчує його право власності.

Враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини про набуття ОСОБА_3 у порядку спадкування за заповітом померлого батька права власності на спадкове майно у рівних частках з сестрою ОСОБА_5, суд першої інстанції обґрунтовано ухвалив рішення про визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою по АДРЕСА_1.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про неправильність рішення суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та встановленим обставинам. Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що суд не переконався у тому, що вона є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки про наявність інших спадкоємців у скарзі не зазначається. У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтвердила, що вона дійсно є єдиним спадкоємцем померлої, прийняла спадщину, яка знаходиться в стадії оформлення. Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на передчасне пред'явлення даного позову до отримання нею свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_5 також не можуть бути прийняті до уваги. Не отримання спадкоємцем свідоцтва не є такою перешкодою, оскільки за ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на неправомірність не вирішення судом питання щодо власника іншої частки будинку безпідставні, оскільки спір в ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку виник у зв'язку з втратою нею як власником документа, що посвідчує її право власності та вирішувався судом у порядку ст.392 ЦК України. Зазначені у рішенні суду складові частини житлового будинку та його господарчих споруд та будівель не суперечать змісту втраченого свідоцтва про право на спадщину за законом та відповідному технічному паспорту (а.с.5-8).

Таким чином підстав для скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.258,367,374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.