Справа № 237/4357/16-ц
Провадження № 2/237/435/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.18 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі ? ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.06.2010 року у розмірі 38106 гривень 73 копійки, судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне. Відповідно до укладеного договору № б/н від 29.06.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000 гривень 00 копійок у вигляді кредитного ліміту на платіжну катку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку» складає між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» договір, про що свідчить її підпис у заяві. Відповідач в порушення вимог чинного законодавства та умов кредитного договору взяті на себе зобовязання не виконав. На момент звернення до суду, на думку позивача, заборгованість відповідача складає 38106 гривень 73 копійки. Зазначена сума складається з наступного: 7639,23 грн. заборгованість за кредитом; 28176,70 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1790,80 грн. штраф (процентна складова).

25.07.2017 року по справі було ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено у повному обсязі.

11.08.2017 року відповідачем на адресу суду було надіслано заяву про перегляд заочного рішення суду від 25.07.2017 року.

Ухвалою суду від 14.11.2017 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення суду від 25.07.2017 року скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, в позовній заяві зазначив, що проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

29.06.2010 року ОСОБА_1, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, просила надати відповідні послуги, про що нею було підписано відповідну Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Вказане свідчить, що підписана 29.06.2010 року ОСОБА_1 заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку» складає між сторонами договір, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, Банк пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські продукти, які вказані в Заяві та Памятці клієнта. Належним чином заповнена Заява підписується Клієнтом і, таким чином, Клієнт висловлює свою згоду, що Заява разом із Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає укладений Договір про надання банківських послуг.

Відповідно до договору, який уклали шляхом приєднання позивач та відповідач, відповідач (Клієнт за договором) був зобов'язаний погашати заборгованість по Кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. У разі невиконання обовязків по Договору, Клієнт зобов'язаний за вимогою Банку виконати обовязок по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафта), оплаті винагороди Банку. Держатель банківської картки (Клієнт) зобов'язаний слідкувати за витрачанням коштів в межах платіжного ліміту з ціллю запобігання виникнення овердрафта.

При порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісії.

На виконання умов кредитного договору № б/н від 29.06.2010 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надав ОСОБА_1, а остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

В свою чергу, ОСОБА_1 в порушення умов кредитного договору № б/н від 29.06.2010 року не надала своєчасно ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що підтверджується відповідними розрахунками банку, у зв'язку з чим, станом на 31.08.2016 року у неї перед ПАТ КБ «Приватбанк» виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.06.2010 року на загальну суму 38106,73 гривень, яка складається з:

- 7639,23 гривень заборгованість за кредитом;

- 28176,70 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 500 гривень штраф (фіксована частина);

- 1790,80 гривень штраф (процентна складова).

В добровільному порядку виниклу та непогашену заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.06.2010 року відповідач не погасила.

Невиконання відповідачем своїх зобов'язань по вищезазначеному договору зумовило звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. ст.1049,1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Як вбачається з копії паспорту відповідача серії ВВ № 604179 ОСОБА_1 з 07 червня 2010 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» місто Красногорівка, Марїнського району, Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року №47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У п. 3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004)) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й обєктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідач з 07 червня 2010 року зареєстрована у м. Красногорівка, віднесеному до населених пунктів на території яких проводиться антитерористична операція, з урахуванням приписів Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що до нарахування відповідачу не підлягали: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1790,80 грн. штраф (процентна складова).

Стосовно застосування правових наслідків пропуску строку позовної давності, про що заявлено відповідачем у заяві про скасування заочного рішення, суд зазначає, що дані вимоги відповідача задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 256,257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Положеннями ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З огляду на те, що у зобов'язальних правовідносинах наслідком невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язання є порушення суб'єктивного права кредитора, початком перебігу строку позовної давності є момент порушення цього права, беручи до уваги те, коли він довідався або міг довідатися про його порушення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого банком, остання зміна суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.06.2010 року відбулась 31.07.2014 року.

Позивач звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за даним кредитним договором 31 жовтня 2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту слід задовольнити частково, а саме, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача на користь позивача: 7639,23 грн. заборгованість за кредитом та 28176,70 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

У відповідності до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р, оскільки відповідач з 07 червня 2010 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача: 500 грн. штраф (фіксована частина); 1790,80 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судового збору, сплаченого позивачем складає 1378,00 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 35815,93 гривні х 100% : 38106,73 гривні ціни позову = 93,98%), тобто 93,98% від ціни позову (93,98% х 1378,00 гривень : 100% = 1295,04 гривень), що складає 1295,04 гривень.

На підставі викладеного, ст. ст.526,530,536,610,1048-1050,1054 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.06.2010 року у розмірі 35815 (тридцять пять тисяч вісімсот пятнадцять) гривень 93 копійки, яка складається з наступного:

7639 (сім тисяч шістсот тридцять девять) гривень 23 копійки - заборгованість за кредитом;

28176 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят шість) гривень 70 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1295 (одна тисяча двісті девяносто пять) гривень 04 копійки.

В іншій частині вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Марїнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094.

Відповідач: ОСОБА_1, місце реєстрації: Донецька обл., Марїнський р-н., АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1.

Суддя С.М. Ліпчанський

Дата документу 17.07.18 року