АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 675/1299/17
Провадження № 22-ц/792/1186/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №675/1299/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ізяславського районного суду від 15 червня 2018 року (суддя Янішевська О.С.) про призначення експертизи по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Агропромтехніка», ОСОБА_4, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Нагорної Тетяни Володимирівни про визнання правочину недійсним.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

Звертаючись до суду із позовом ПАТ «Укрсоцбанк» просило визнати недійсним договір купівлі-продажу від 12.11.2015 року, що укладений між ТОВ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Агропромтехніка» та ОСОБА_4, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Нагорної Т.В., індексний номер: 26096655 від 12.11.2015 року 17:01:34 та скасувати запис про право власності: 12023836, дата, час державної реєстрації:12.11.2015 р. 16:58:44, вчинений державним реєстратором приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В.

Ухвалою Ізяславського районного суду від 15 червня 2018 року по цій справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку. Апелянт вказує, що задовольняючи заяву позивача про постановлення на вирішення експерта запитань, які спрямовані на перевірку того, чи є господарська будівля (склад), що знаходиться по АДРЕСА_1 збудована в результаті проведення реконструкції, перепланування раніше збудованого об'єкта, суд першої інстанції вийшов за межі вимог п. 1 ч.1 ст. 103 ЦПК України. На думку апелянта, за наявності декларації про готовність об'єкта до експлуатації, суд може встановити той факт, що господарська будівля (склад) є новоствореним нерухомим об'єктом без проведення реконструкції, перепланування або будь-яким чином зміни раніше збудованого об'єкта. А тому ОСОБА_4 просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи, а фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до ст.12 ч.1-3, ст.13 ч.1 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Тобто серед джерел доказів, відповідно до ст.76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.

З матеріалів справи вбачається, що в липні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом про визнання правочину недійсним. І в обґрунтування своїх позовних вимог зазначало, що 12.11.2015 року між ТОВ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Агропромтехніка» та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу господарської будівлі (складу) загальною площею 268,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Оскільки позивач вважає, що майно, яке було відчужено ОСОБА_4, є частиною майна, що є предметом договору іпотеки, який був укладений 13.05.2010 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Агропромтехніка», тому представником ПАТ «Укрсоцбанк» було подано до суду клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи.

З метою спростування вказаних вище обставин представником ТОВ «Підприємство матеріально-технічного забезпечення «Агропромтехніка» також було подано аналогічне клопотання.

Ухвалою Ізяславського районного суду від 15 червня 2018 року вказані клопотання задоволені, призначено судову будівельну-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Встановлено місячний строк для проведення вказаної експертизи і визначено об'єкти дослідження. Ними є: господарська будівля (склад), загальною площею 268,2 кв. м, розташована в АДРЕСА_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 21, та нежитлова будівля офісу із складами, розташована у АДРЕСА_4, яка складається з будівлі площею 168, 1 кв. м літера «А І» за планом земельної ділянки, складу площею 102,4 кв. м літера «Б» за планом земельної ділянки, вбиральні площею 1,1 кв. м літера «В» за планом земельної ділянки, загорожі з металевої сітки площею 144,1 кв. м літера «N» за планом земельної ділянки.

Судом вирішено поставити експертам (експертами) наступні питання:

1. Чи являється об'єкт нерухомого майна: господарська будівля (склад), загальною площею 268,2 кв. м., що розташована в АДРЕСА_3 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 21 новозбудованим нерухомим майном з урахуванням декларації про готовність об'єкта до експлуатації, копія якої знаходиться у матеріалах цивільної справи № 675/1299/17?

2. Чи являються об'єкти нерухомого майна: господарська будівля (склад), загальною площею 268,2 кв. м., що розташована в АДРЕСА_3 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 21, що була придбана ОСОБА_4 та нежитлова будівля офісу із складами, що розташована у АДРЕСА_4, яка складається з будівлі площею 168, 1 кв. м літера «А І» за планом земельної ділянки, складу площею 102,4 кв. м літера «Б» за планом земельної ділянки, вбиральні площею 1,1 кв. м літера «В» за планом земельної ділянки, загорожі з металевої сітки площею 144,1 кв. м літера «N» за планом земельної ділянки, яка була передана в іпотеку, двома різними, окремо стоячими об'єктами?

3. Чи являється господарська будівля (склад), загальною площею 268,2 кв. м., що розташована в АДРЕСА_2 реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 21, придбана ОСОБА_4 утвореною внаслідок поділу, виділу, перетворення тощо предмету іпотеки нежитлової будівлі офісу із складами, розташовану у АДРЕСА_4, яка складається з будівлі площею 168, 1 кв. м літера «А І» за планом земельної ділянки, складу площею 102,4 кв. м літера «Б» за планом земельної ділянки, вбиральні площею 1,1 кв. м літера «В» за планом земельної ділянки, загорожі з металевої сітки площею 144,1 кв. м літера «N» за планом земельної ділянки ?

Як визначено ч.ч. 1,2 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи; питання, з яких експерт має надати суду висновок; особу (осіб), якій доручено проведення експертизи; перелік матеріалів, що надаються для дослідження та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Задовольняючи клопотання представників учасників справи про призначення експертизи та визначаючи перелік питань, суд першої інстанції правильно виходив з необхідності дотримання засад рівних можливостей сторін у доказуванні з метою забезпечення змагальності в доведенні та повного і об'єктивного встановлення обставин справи.

Крім того, суд першої інстанції правомірно зупинив провадження по справі у зв'язку із призначенням експертизи і встановив місячний строк для її проведення, дана позиція узгоджується з приписами п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України та ч. 1 ст. 103 ЦПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 5 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

До того ж, зупинення провадження у справі є правом суду, яким він і скористався, зупинивши провадження у справі на час проведення експертизи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції при призначенні експертизи вийшов за межі вимог п.1 ч.1 ст. 103 ЦПК України не заслуговують на увагу, адже згідно роз'яснень, що викладені в п.17 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Колегія суддів вважає неприйнятним посилання в апеляційній скарзі на те, що необхідності в проведенні експертизи у суду не було, оскільки саме сторони встановлюють обсяг доказів, які подаються ними на підтвердження як заявлених вимог, так і на підтвердження заперечень проти заявлених позивачем вимог. І висновок експертизи в цій справі буде лише одним з таких доказів, яким суд при ухваленні судового рішення надаватиме правову оцінку.

Доводи скарги не містять прямих посилань на те, що призначена судом експертиза не стосується встановлення обставин, що матимуть значення для вирішення заявлених позивачем вимог.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції постановлюючи ухвалу про призначення експертизи, діяв в межах вимог процесуального закону, сприяючи всебічному з'ясуванню обставин справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження в цій справі є такою, що відповідає вимогам процесуального закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізяславського районного суду від 15 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 липня 2018 року.

Судді: (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. Пєнта

(підпис) О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк