Справа № 137/785/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визначення частки в спільному майні,
ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом мотивуючи його тим що 18.09.2017 р. помер її чоловік ОСОБА_7, який на час смерті проживав і був зареєстрований за адресою 2-ий АДРЕСА_1.
Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить частка квартири під № 2 в будинку під № 13 за вищевказаною адресою, яка належить на праві спільної сумісної власності померлому, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
На заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, Літинська державна нотаріальна контора повідомила позивачу, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, свідчиться, що приватизована спадова квартира належить ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, однак частки співвласників не визначені. Таким чином не визначена та частка, котра підлягала б спадкуванню після померлого 18.09.2017 р. ОСОБА_7 Просить суд постановити рішенням, котрим встановити розмір частки ОСОБА_7, який помер 18.09.2017 р., в квартирі за адресою 2-ий АДРЕСА_2, що становить ? від цілої квартири.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася подавши до канцелярії суду заяву якою просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує, витрати зі сплати судового збору просить залишити за нею (а.с. 43).
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2 ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і у судове засідання також не з'явилися, однак до суду надійшли заяви, про те, що відповідачі та треті особи просять справу розглянути у їх відсутність, позов визнають (а.с. 42, 44, 45, 49-50).
Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ № 388416, виданому 19.09.2017 р. Літинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_7 помер 19.09.2017 р. (а.с. 7).
Свідоцтвом про одруження серії І-ЯР № 741965, виданим 09.06.1958 року підтверджується наявність шлюбних відносин між позивачем та спадкодавцем (а.с. 9).
У відповідності до свідоцтва про право власності на житло, власниками приватної спільної сумісної власності квартири під № 2, за адресою 2-ий пров. Радянський 13/2, являються ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 10).
Як зазначено у довідці Літинської державної нотаріальної контори, ОСОБА_9, за наявними в Літинській Державній нотаріальній конторі даними є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_10, який помер 18.09.2017 р. і до дня смерті проживав в смт. Літин на 2- ий АДРЕСА_3 (а.с. 14).
Технічним паспортом на квартиру під № 2 у житловому будинку № 13 по вул. Богдана Хмельницького, смт. Літин Літинського району Вінницької області зазначається технічна характеристика спірного майна (а.с. 15-16).
Відповідно до ч.1 ст.16ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно ст.328ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, в силу ч.2 ст.1223 ЦК України, одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1263 ЦК України.
Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
У відповідності до роз'яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).
Відповідно до роз'яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.
Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., де зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.
За змістом ст. 357 ЦК України, вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила 1/4".
Беручи до уваги наведене, а також положення ст. 172 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв'язку зі смертю одного з них.
Відповідно до ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд приходить до переконання, що частка померлого ОСОБА_7 становить ? цілої квартири під № 2, в будинку № 13 за адресою 2-ий пров. Богдана Хмельницького в смт. Літині Літинського району Вінницької області, а тому позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення.
Витрати зі сплати судового збору, відповідно до клопотання позивача, слід залишити за останньою (а.с. 43).
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 197,.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити.
Встановити, що розмір частки ОСОБА_7, який помер 18.09.2017 р., в квартирі № 2 в будинку № 13 другий провулок Богдана Хмельницького в смт. Літині Літинського району Вінницької області, становить ? від цілої квартири.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.