Справа № 686/7124/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

секретаря Потаніної О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, з участю третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною,

встановив:

4 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні із дитиною та визначення способу участі у її вихованні. Відповідні вимоги позивач обґрунтовує тим, що із ОСОБА_4 мають спільну дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. До 4 березня 2018 року позивач зустрічався із дитиною, гуляв із нею по м. Хмельницькому, а також забирав до себе додому. Після 4 березня 2018 року відповідач почала чинити перешкоди у спілкуванні із дитиною, а саме не дозволяє бачитися із нею. У звязку із цим ОСОБА_1 звернувся до служби у справах дітей Хмельницької міської ради, однак отримав відповідь, що ОСОБА_4 бажає вирішити спірні питання в судовому порядку. З цього приводу ОСОБА_1 звертався до Південно-західного відділення поліції та отримав відповідь, що у звязку із існуванням цивільно-правових відносин між ним та ОСОБА_4 рекомендовано звернутися до суду. За таких обставин позивач просить його вимоги задовольнити та зобовязати ОСОБА_4 не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною та визначити наступний порядок участі у вихованні дочки, а саме: кожного понеділка, вівторка, середи, четверга, пятниці протягом двох годин без присутності матері з 15 год. до 18 год, а у випадку перебування дитини у садочку з 18 год. до 20 год., з 10 год. суботи до 20 год. неділі з ночівлею за місцем проживання батька, один тиждень спільного відпочинку в літній період без супроводу матері.

Під час підготовчого засідання позивачем та його представником було уточнено позовні вимоги в частині визначення способу участі у вихованні дитини, зокрема що цей порядок застосовується під час перебування ОСОБА_1 на території України.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги викладені у позовній заяві підтримали, зазначили, що з 4 березня 2018 року позивач позбавлений можливості бачитися із дочкою, з причин йому невідомих, а у звязку із тим, що ОСОБА_4 виявила бажання вирішити питання визначення способу участі у вихованні дитини тільки в судовому порядку, ОСОБА_1 був вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що наведені позивачем та його представником докази чинення перешкод у спілкуванні із дитиною є свідченням тільки разового порушення прав, і не свідчать про систематичний характер. Крім цього ОСОБА_1 не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Також ОСОБА_4 не погоджується із визначенням способів участі батька у вихованні дитини, що визначені позивачем, вважає, що усі зустрічі мають відбуватися за обовязкової участі матері. В подальшому представник позивача змінив відношення до позову в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини, а саме не заперечив, щодо періодичних зустрічей у перший та третій тиждень місяця у вівторок та четвер з 18 год до 19 год у розважальних закладах Хмельницького, у другий та четвертий тиждень місяця у суботу з 11 год до 18 год у розважальних закладах Хмельницького за згодою дитини, враховуючи стан її здоровя, крім днів, коли дитина перебуває на відпочинку та оздоровленні поза межами міста.

Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Хмельницької міської ради надав до суду заяву про розгляд справи без його участі із висновком про визначення способів участі у вихованні дитини, зокрема: щотижня у вівторок, середу та четвер з 18 год. до 20 год за місцем проживання батька дитини та в розважальних закладах м. Хмельницького; щотижня у неділю з 11 год до 20 год за місцем проживання батька , у розважальних закладах м.Хмельницького; щороку один тиждень влітку з метою відпочинку та оздоровлення за згодою дитини, враховуючи стан її здоровя, крім днів, коли дитина перебуває на відпочинку та оздоровленні поза межами міста. При цьому батько особисто забиратиме та повертатиме дитину до місця її проживання, за два тижні попереджати ОСОБА_4 про свій виїзд за межі України.

19 липня 2018 року представник відповідача подав заяву про поновлення процесуальних строків для подання відзиву на позов, а також доказів.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20 липня 2018 року відповідне клопотання було задоволено в частині надання довідки №01-23/20 від 18 липня 2018 року ДНЗ «Кульбабка», виписки з індивідуальної картки спостереження дитини від 18 липня 2018 року, додатку до листа Департаменту освіти та науки Хмельницької міської ради від 11 липня 2018 року щодо режиму роботи Хмельницького ДНЗ на 2017-2018 роки.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявній у ній докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Матірю дитини є ОСОБА_4 Олександра. В судовому засіданні учасниками справи не заперечувався той факт, що дитина проживає разом із матірю. Сторони проживали однією сімєю до 28 серпня 2017 року, до моменту виїзду позивача на роботу за межі України.

В період з першої половини лютого 2018 до 3 березня 2018 року позивач регулярно бачився із дитиною, відвідував із нею розважальні заклади м. Хмельницького, забирав до себе додому, що в судовому засіданні учасниками справи не заперечувалося та було підтверджено наявними у справі світлинами, а також показаннями свідка ОСОБА_6, яка зазначила, що не раз була присутня при зустрічах позивача із дитиною, робила фотографії, які долучені до матеріалів справи.

Факт чинення з початку березня 2018 року перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні із дочкою ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні на підставі пояснень свідка ОСОБА_6, яка в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 повідомив їй що не може бачитися із дитиною. Свідок особисто зателефонувала ОСОБА_4 8 березня 2018 року, поздоровила її із святом, попросила покликати ОСОБА_5, яку також поздоровила та запитала чи не хоче вона зустрітися із батьком, на що дитина згодилася, та почала проситися у мами, однак вона її не відпустила та вимкнула телефон. З приводу чинення перешкод у спілкуванні із дитиною ОСОБА_1 звернувся до служби у справах дітей Хмельницької міської ради, на що отримав відповідь від 15 березня 2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 виявила бажання тільки в судовому порядку визначити способи участі батька у вихованні дитини, у звязку із чим ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду, оскільки в цьому випадку орган опіки та піклування за відсутності згоди матері добровільно вирішити це питання не може прийняти рішення про визначення участі заявника у вихованні дитини. З листа Південно-західного відділення поліції від 15 березня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 також звертався і до правоохоронних органів з приводу чинення перешкод у спілкуванні із дочкою, однак у звязку із тим, що між сторонами існують цивільно-правові відносини, заявнику було рекомендовано звернутися до суду.

Твердження представника відповідача, що надані позивачем докази не свідчать про системність порушення його прав відповідачем, судом до уваги не береться, оскільки у листі служби у справах дітей Хмельницької міської ради від 15 березня 2018 року ОСОБА_4 однозначно висловила свою думку щодо вирішення спору судом, а не в добровільному порядку, у звязку із чим ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду.

Питання взаємовідносин між батьками та дитиною також регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема статтями 151, 153, 157 - 159, якими передбачено, що мати та батько мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, із ким проживає дитина, не має права перешкоджати іншому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. У свою чергу, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України).

Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

В преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Згідно ст.3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Позивач, проживаючи окремо від дитини має обмежене право у її вихованні, з огляду на що відповідач, перешкоджаючи батьку у вільному спілкуванні із дитиною, порушує його батьківські права та обовязків, які гарантовані нормами СК України, Конвенцією про права дитини. Враховуючи викладене, порушене право позивача підлягає захисту, шляхом зобовязання ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 в участі у вихованні дитини.

При цьому судом враховується, що ОСОБА_1 на обліку у лікаря нарколога та психіатра Хмельницької ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання скарг щодо його дій не надходило. Відповідні обставини підтверджуються лікарськими довідками від 29 березня 2018 року, та довідкою характеристикою від 28 березня 2018 року. Доказів того, що спілкування позивача із дитиною буде перешкоджати нормальному розвитку дитини в судовому засіданні не здобуто.

Суд, визначаючи способи участі батька у вихованні дитини, враховує її вік, стан здоровя, її прихильність до обох батьків, а також, що батьки мають рівні права та обовязки щодо виховання дитини, враховує пропозиції усіх учасників справи та вважає за необхідне визначити періодичні побачення ОСОБА_1 із дочкою наступним чином: щотижня у вівторок, середу та четвер з 15 год до 18 год, а з 1 вересня 2018 року з 18 год до 20 год, з урахуванням стану здоровя дитини за місцем проживання батька та розважальних закладах м. Хмельницького, у першу та третю неділю місяця з 11 год до 20 год, другу та четверту суботу місяця з 11 год до 20 год, за місцем проживання батька та в розважальних закладах м. Хмельницького без супроводу матері, щороку один тиждень влітку з метою відпочинку та оздоровлення за згодою дитини, враховуючи стан її здоровя, крім днів коли дитина перебуває на оздоровленні поза межами м. Хмельницького.

Спілкування позивача із дитиною до 4 березня 2018 року відбувалося без супроводу матері, малолітня ОСОБА_5 неодноразово перебувала за місцем проживання батька, навіть деколи ночувала, що в судовому засіданні не заперечував представник відповідача та підтвердила свідок ОСОБА_6, свідчить про наявність довірливих відносин між дочкою і батьком. В судовому засіданні, обставин, які б доводили про необхідність матері дитини бути присутньою при зустрічах останньої її із батьком не встановлено. Що стосується ночівлі дитини за місцем проживання батька в інший період ніж літній за згодою дитини, то суд, зважаючи на вік ОСОБА_5, її потреби, режим дня, графік роботи дитячого садочка, вважає, що ночівля один раз в тиждень за місцем проживання батька не буде відповідати інтересами дитини, враховуючи, що постійним місцем проживання дитини є місце проживання її матері, де для її розвитку та виховання створені усі необхідні умови, а батько, хоча і має належні умови для виховання дитини, про те час від часу буде перебувати на роботі за межами України, тобто ці побачення можуть відбуватися не щотижня, а через значний проміжок часу, що може призвести до порушення звичайного ритму життя дитини.

Крім цього суд, визначаючи можливість побачення батька із дочкою у вихідні дні враховує і інтереси матері, яка також має право проводити ці дні із дочкою, а тому не погоджується із висновком органу опіки та піклування щодо щотижневих побачень у неділю, а вважає, за необхідне надати можливість позивачу крім першої та третьої неділі бачитися із дочкою у другу та четверту суботу місяця, з 11 год до 20 год, надавши можливість ОСОБА_4 проводити першу та третю суботу, другу та четверту неділю разом із дочкою.

Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.52 Конституції України, ст.3,9 Конвенції про права дитини, ст.ст.153, 157-159 СК України, ст.ст.76,77,81, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст.15,16 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Зобовязати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні із дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити наступний порядок спілкування ОСОБА_1 із дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1:

-щотижня у вівторок, середу та четвер з 15 год. до 18 год., а з 1 вересня 2018 року з 18 год. до 20 год., без супроводу матері з урахуванням стану здоровя дитини за місцем проживання батька та в розважальних закладах м. Хмельницького;

-у другу та четверту суботу з 11 год до 20 год. за місцем проживання батька, без супроводу матері з урахуванням стану здоровя дитини.

- у першу та третю неділю місяця з 11 год. до 20 год. за місцем проживання батька, та в розважальних закладах Хмельницького, без супроводу матері, з урахуванням стану здоровя дитини;

-щороку один тиждень влітку з метою відпочинку та оздоровлення за згодою дитини, враховуючи стан її здоровя, крім днів, коли дитина перебуває на оздоровленні поза межами м.Хмельницького.

При цьому ОСОБА_1 особисто забиратиме та повертатиме дитину до місця її постійного проживання. Це порядок застосовується на період перебування ОСОБА_1 на території України. При виїзді за кордон ОСОБА_1 за два тижні попереджатиме ОСОБА_4 про це.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання рішення в повному обсязі через Хмельницький міськрайонний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_4, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Третя особа орган опіки та піклування - виконавчий комітет Хмельницької міської ради, місцезнаходження вул. Гагаріна 3 м. Хмельницький,

Повний текст рішення виготовлено 30 липня 2018 року.

Суддя: