Справа № 151/431/18
Провадження № 2/151/223/18
Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Моцного В.С.
при секретарі Бондаренко В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №151/431/18 за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2) про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1, іншого житла не має. У 2018 році між нею та відповідачем погіршилися сімейні відносини. Під час останньої сварки відповідач побив її та вигнав із дому. Одночасно із цим змінив вхідні замки та не пускає додому. Позивачка викликала поліцію та голову Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області за адресою своєї реєстрації, щоб усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, у якому зареєстрована. Спроби врегулювати конфлікт не принесли результату. Чоловік продовжує чинити перешкоди у користуванні житлом.
Тому просить усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловим будинокм за адресою АДРЕСА_1, шляхом її вселення в даний будинок, та зобов'язати ОСОБА_2 надати їй ключі від будинку.
Ухвалою суду від 14.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України встановлено, що відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, до складу її сім'ї входять : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - чоловік; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6- дочка. Власником даного будинку є відповідач.
Відповідач створює перешкоди в користуванні позивачкою житловим будинком за адресою АДРЕСА_1.
З метою захисту порушеного права позивачка звернулася до суду.
Встановлені в суді факти свідчать про те, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу права користування жилим приміщенням.
Дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України.
Згідно з ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 4 ст.9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають займати, визначається його власником.
Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2 встановлено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати: чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлено угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї певний порядок користування жилим приміщенням.
Судом встановлено, що позивачка вселились до вищезазначеного будинку як член сім'ї власника житла, у зв'язку із чим на неї розповсюджується положення ст. 405 ЦК України. З 1998 року позивачка постійно проживала та була зареєстрована у будинку за адресою АДРЕСА_1, разом з відповідачем та його родиною вели спільне господарство.
Таким чином позивач як член сім'ї співвласника будинку набула право користування ним. У спірному будинку знаходяться особисті речі позивачки, іншого житла у позивачки не має.
У даний час ОСОБА_1 не визнана у встановленому законом порядку такою, що втратила право на користування житловим будинком, доказів про порушення нею правил співжиття судом не здобуто.
Суд приходить до висновку, що право позивачки порушено і підлягає захисту, тому вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та усунути ОСОБА_2, перешкоди у користуванні житловим будинком за адресою АДРЕСА_1, шляхом її вселення в даний будинок, та зобов'язання ОСОБА_2 надати ключі позивачці від будинку в АДРЕСА_1.
Керуючись ст. ст. 4, 12,13,18,19, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України , ст. 16, 405 ЦК України, ст.9, 156 ЖК України , суд, -
Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, картка платника податків НОМЕР_1, перешкоди у користуванні житловим будинком за адресою АДРЕСА_1, шляхом її вселення в даний будинок, та зобов'язати ОСОБА_2 надати ключі ОСОБА_1 від будинку АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя