АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/858/18Головуючий по 1 інстанції - Шкреба В.В.
Категорія: 47 Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

секретаря

Наконечної М.М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу фермерського господарства «Плаксій Валентин Петрович» на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 20 березня 2018 року (ухваленого в приміщенні Кам'янського районного суду Черкаської області 20 березня 2018 року під головуванням судді Шкреби В.В.) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» до ОСОБА_4, фермерського господарства «Плаксій Валентин Петрович», треті особи: Кам'янська районна державна адміністрація Черкаської області, відділ Держземагенства у Кам'янському районі Черкаської області про визнання договору недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», фермерського господарства «Плаксій Валентин Петрович», третя особа: Кам'янська районна державна адміністрація Черкаської області про визнання правочину недійсним, зустрічним позовом фермерського господарства «Плаксій Валентин Петрович» до товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», ОСОБА_4, третя особа: Кам'янська районна державна адміністрація Черкаської області про визнання правочину недійсним.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, апеляційний суд, -

в с т а н о в и в :

07 жовтня 2015 року ТОВ «Олімп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ФГ «Плаксій Валентин Петрович», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: реєстраційна служба Кам'янського районного управління юстиції в Черкаській області про визнання договору оренди землі недійсним.

Ухвалою Кам'янського районного суду Черкаської області від 08 грудня 2015 року замінено третю особу без самостійних вимог на предмет спору - реєстраційну служба Кам'янського районного управління юстиції в Черкаській області на належну третю особу без самостійних вимог на предмет спору - відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області.

Ухвалою Кам'янського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - відділ Держземагенства у Кам'янському районі Черкаської області.

12 січня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Олімп», ФГ «Плаксій Валентин Петрович», третя особа без самостійних вимог - реєстраційна служба Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області про визнання правочину недійсним.

12 січня 2016 року ФГ «Плаксій Валентин Петрович» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою до ТОВ «Олімп», ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - реєстраційна служба Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області про визнання правочину недійсним.

Ухвалою Кам'янського районного суду Черкаської області від 14 січня 2016 року об'єднано в одне провадження позов ТОВ «Олімп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ФГ «Плаксій Валентин Петрович», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: реєстраційна служба Кам'янського районного управління юстиції в Черкаській області про визнання договору оренди землі недійсним із зустрічним позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Олімп», ФГ «Плаксій Валентин Петрович», третя особа без самостійних вимог - реєстраційна служба Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області про визнання правочину недійсним та зустрічним позовом ФГ «Плаксій Валентин Петрович» до ТОВ «Олімп», ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - реєстраційна служба Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області про визнання правочину недійсним.

Ухвалою Кам'янського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2016 року замінено третю особу без самостійних вимог на предмет спору - відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області на належну третю особу без самостійних вимог на предмет спору - Кам'янську районну державну адміністрацію.

В обгрунтування позовних вимог за первісним позовом ТОВ «Олімп» вказало, що воно є орендарем та використовує земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,62 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована на території Телепинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області і належала ОСОБА_5

Право оренди набуто на підставі договору оренди землі від 15 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «Олімп» на 10 років, державна реєстрація якого була здійснена 12 грудня 2012 року за № 02984.

13 листопада 2013 року на підставі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_2, новим власником земельної ділянки став ОСОБА_4

25 серпня 2015 року на вказану вище земельну ділянку був укладений ще один договір оренди землі б/н між ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович», державну реєстрацію права оренди по якому було здійснено 25 серпня 2015 року за № 23891498.

З огляду на вищевикладене, позивач ТОВ «Олімп» вважає, що його право на користування земельною ділянкою було порушено, а тому звернувся до суду та просив визнати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович», площею 2,62 га з кадастровим номером НОМЕР_1 недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23891498 від 25 серпня 2015 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович» вказували, що ОСОБА_5 при житті не могла підписати з ТОВ «Олімп» договір оренди земельної ділянки, оскільки станом на 2012 рік не мала здатності керувати своїми діями та не усвідомлювала їх значення. Крім того, зазначили, що підпис на договорі оренди землі від 15 серпня 2012 року здійснений не ОСОБА_5, а іншою особою, оскільки він відмінний від того підпису, яким підписувалася остання.

Тому, на підставі вищевикладеного просили суд в своїх зустрічних позовних заявах визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 15 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Олімп».

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 20 березня 2018 року позов ТОВ «Олімп» задоволено повністю.

Визнано недійсним договір оренди землі № б/н від 14 серпня 2015 року на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович» і скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23891498 від 25 серпня 2015 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович» в рівних частинах на користь ТОВ «Олімп» понесені ним витрати по сплаті судового збору на суму 2 436 грн. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович» відмовлено.

В обгрунтування свого рішення, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що право оренди спірної земельної ділянки у ТОВ «Олімп» виникло в 2012 році, оскільки 15 серпня 2012 року ОСОБА_5 уклала з ними відповідний договір, який пройшов державну реєстрацію 12 грудня 2012 року. В моменту дії договору, відносно цієї ж земельної ділянки було укладено ще один договір оренди між ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович», тому право позивача ТОВ «Олімп» було порушено та підлягає захисту шляхом задоволення його позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович», суд першої інстанції керувався тим, що останні звернулися до суду із зустрічними позовами з пропуском трирічного строку для звернення до суду за захистом своїх прав. Позивач надав суду заяву про застосування строку позовної давності, а тому на цій підставі в задоволенні зустрічних позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ФГ «Плаксій Валентин Петрович» просить скасувати рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 20 березня 2018 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Олімп» відмовити, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович».

В обгрунтування доводів апеляційної скарги ФГ «Плаксій Валентин Петрович» вказало, що рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог не вмотивовано та не зрозуміло на підставі чого, спливу строку позовної давності чи на підставі необґрунтованості зустрічних позовів в їх задоволенні було відмовлено. Крім того, районним судом не було задоволено клопотання ФГ «Плаксій Валентин Петрович» про призначення почеркознавчої та психіатричної експертиз, на чому відповідач за первісним позовом наполягав, а також районним судом не було надано сторонам строку на подання відзивів на позови, що є істотним порушенням процесуального закону, оскільки це позбавило їх права на подання доказів за правилами чинних процесуальних норм.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, вважають, що є всі підстави для скасування судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ТОВ «Олімп» зазначено, що рішення суду є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування немає.

В обгрунтування відзиву вказано, що право оренди позивача набуто на підставі договору оренди землі від 15 серпня 2012 року, укладеного між ТОВ «Олімп» та власником земельної ділянки ОСОБА_5 на 10 років, державна реєстрація якого була здійснена 12 грудня 2012 року за № 02984.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 25 серпня 2015 року ТОВ «Олімп» стало відомо, що 13 листопада 2013 року на підставі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_2, новим власником спірної земельної ділянки став ОСОБА_4, який 17 серпня 2015 року по цій же земельній ділянці з кадастровим НОМЕР_1 уклав інший договір оренди землі з ФГ «Плаксій В.П.», а 25 серпня 2015 року Реєстраційною службою Кам'янського РУЮ було прийнято рішення з індексним номером 23891498 і зареєстровано право оренди за ФГ «Плаксій В.П.».

Таким чином, станом на момент подачі позову ТОВ «Олімп» по земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 існує договір оренди землі від 2015 року, який незаконно надав право ФТ «Плаксій В.П.», що порушує майнове (речове) право ТОВ «Олімп» (по договору від 2012 року) і підлягає у відповідності до вимог законодавства, визнанню недійсним.

ТОВ «Олімп» вважає, що суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, прийняв законне та обгрунтоване рішення про задоволення позову ТОВ «Олімп» та відмовив у задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович».

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 серпня 2012 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Олімп» укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,62 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована в адміністративно-територіальних межах Телепинської сільської ради Кам'янського р-ну Черкаської обл. строком на 10 років.

Вказаний договір зареєстрований Кам'янським відділом ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 12 грудня 2012 року за № 02984.

Відповідно до п. 38 вказаного договору оренди землі б/н від 15 серпня 2012 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Після смерті ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2,62 га з кадастровим номером НОМЕР_1 прийняв у власність (спадщину) ОСОБА_4 та став правонаступником прав та обов'язків ОСОБА_5 за зазначеним вище договором, що укладений із ТОВ «Олімп».

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Відповідно до вимог ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як зазначено вище, договір оренди землі № б/н від 15 серпня 2012 року пройшов державну реєстрацію 12 грудня 2012 року, був укладений на 10 років, тому строк його дії закінчується 12 грудня 2018 року, а відтак, земельна ділянка товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,62 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована в адміністративно-територіальних межах Телепинської сільської ради Кам'янського р-ну Черкаської обл. перебуває на законних підставах у ТОВ «Олімп» до вказаної дати.

Звертаючись до суду з позовом ТОВ «Олімп» в обгрунтування їхніх доводів вказало, що всупереч вищевстановленим обставинам, ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович» 14 серпня 2015 року уклали новий договір цієї ж земельної ділянки № б/н та провели реєстрацію іншого речового права 25 серпня 2015 року з індексним № 23891498, якою зареєстровано за ФГ «Плаксій В.П.» право оренди.

Вважаючи свої права порушеними, ТОВ «Олімп» просило суд забезпечити їх захист шляхом визнання договору оренди земельної ділянки № б/н від 14 серпня 2015 року укладеного між ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій В.П.» недійсним, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23891498 від 25 серпня 2015 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області.

В свою чергу, ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій В.П.» звертаючись до суду з зустрічними позовними вимогами, зазначили, ОСОБА_5 при житті договір не підписувала, оскільки на момент укладення договірних відносин з ТОВ «Олімп» немала здатності керувати своїми діями і не усвідомлювала їх значення.

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд мотивував свої висновки тим, що право оренди спірної земельної ділянки у ТОВ «Олімп» виникло в 2012 році, оскільки 15 серпня 2012 року ОСОБА_5 уклала з ними відповідний договір, який пройшов державну реєстрацію 12 грудня 2012 року. В моменту дії договору, відносно цієї ж земельної ділянки було укладено ще один договір оренди між ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович», тому право позивача ТОВ «Олімп» було порушено та підлягає захисту шляхом задоволення його позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій Валентин Петрович», суд першої інстанції керувався тим, що останні звернулися до суду із зустрічними позовами з пропуском трирічного строку для звернення до суду за захистом своїх прав. Позивач надав суду заяву про застосування строку позовної давності, а тому на цій підставі в задоволенні зустрічних позовів відмовлено. Крім того, суд зазначив, що при вирішенні справи, він врахував положення ч. 1 ст. 106 ЦПК України, яка передбачає, що відповідачі не були позбавлені можливості надати суду висновки експерта, складені на їх замовлення, проте таким правом вони не скористались.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду та вважає, що суд першої інстанції дійшов такого висновку з дотриманням норм чинного законодавства та належним встановленням та дослідженням всіх обставин справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Ч. 5 ст. 203 ЦК України визначає, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст. 25 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Виходячи з приписів зазначених норм ЗУ «Про оренду землі» в оренду може бути передана земельна ділянка, яка повернута попереднім орендарем орендодавцю при умові відсутності прав на користування вказаною земельною ділянкою третьої особи.

Судом першої інстанції було звернуто належну увагу на те, що в період дії договору ОСОБА_5 та ТОВ «Олімп», 25 серпня 2015 року була проведена державна реєстрація права користування земельною ділянкою (договору оренди земельної ділянки б/н від 14 серпня 2015 року з ФГ «Плаксій В.П.»), об'єктом оренди за яким виступала та ж сама земельна ділянка площею 2,62 га, кадастровий № НОМЕР_1, що одночасно перебувала в користуванні ТОВ «Зоря», що фактично порушило права оренди останнього щодо даної земельної ділянки.

Крім того, районним судом було враховано що в пунктах 26, 27, 29, 31, 34-37 договору від 15 серпня 2012 року ТОВ «Олімп» та ОСОБА_5 погодили обов'язки останньої, з яких випливає, що зміна договору або його припинення в односторонньому порядку не допускається.

Такі обов'язки були обов'язкові і для ОСОБА_4, який прийняв спадщину разом з ними.

Виходячи зі змісту положень ст. 6 ст. 17 ЗУ «Про оренду землі», ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі є укладеним з моменту його державної реєстрації, земельна ділянка вважається переданою з моменту державної реєстрації права оренди, тому, враховуючи особливості укладення договору оренди землі, процес укладення якого завершується проведенням його державної реєстрації, недодержання вимог законодавства під час проведення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки є недодержанням вимог законодавства під час укладення самого договору.

З вищевикладеного вбачається, що договір оренди земельної ділянки, укладений між відповідачами за первісним позовом ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій В.П.», державна реєстрація права оренди якого була проведена в період дії іншого договору оренди (ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_4 та ТОВ «Олімп») щодо однієї й тієї ж земельної ділянки з іншим землекористувачем, не може вважатися дійсним, оскільки він був укладений з порушення вимог ст.ст. 13, 24, 25, 27 ЗУ «Про оренду землі», а саме, були вчинені дії, які перешкоджають орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, самостійно господарювати на ній та був порушений забезпечений законом захист права орендаря на орендовану земельну ділянку. Такі обставини, відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 та ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Таким чином, матеріали справи та встановлені обставини дають підстави апеляційному суду вважати, що укладений між ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій В.П.» № б/н від 14 серпня 2016 року договір дійсно порушує права позивача ТОВ «Олімп» щодо оренди земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,62 га з кадастровим номером НОМЕР_1, що розташована в адміністративно-територіальних межах Телепинської сільської ради Кам'янського р-ну Черкаської обл., а тому суд першої інстанції правомірно визнав його недійсним у відповідності до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України та відповідно скасував запис про державну реєстрацію спірного договору.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та ФГ «Плаксій В.П.» з підстав пропуску строку на звернення до суду за захистом своїх прав та відповідно недоведеності зустрічних позовних вимог колегія суддів вважає помилковим, оскільки районний суд, розглядаючи справу відмовив у їх задоволенні з двох підстав одночасно, не врахувавши, що в разі відмови в задоволенні позову по сутті позовних вимог, не може одночасно відмовити в задоволенні позовних вимог позивача з підстав пропущення строку позовної давності, а тому застосування строків позовної давності до зустрічних позовів є помилковим.

Розглядаючи справу, апеляційний суд враховує, що договір між ОСОБА_5 та ТОВ «Олімп» є укладеним, здійснена його державна реєстрація, він сторонами виконувався, був здійснений на настання реальних наслідків і за життя ОСОБА_5 не ставила питання про його недійсність. Крім того, спадкоємець ОСОБА_4 з 2012 року також не ставив питання про недійсність договору до 2016 року. Доводи ОСОБА_4 про те, що його мати за станом здоров'я через не усвідомлення своїх дій не могла укласти договір оренди землі як і доводи ФГ «Плаксій В.П.» про те, що ОСОБА_5 не підписувала договір з ТОВ «Олімп» не були доведені в судовому засіданні будь-якими обгрунтованими доводами, зокрема висновком експерта.

В апеляційній скарзі ФГ «Плаксій В.П.» зазначило, що суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про проведення почеркознавчої та психіатричної експертизи чим позбавив позивачів за зустрічними позовами можливості довести обставини на які вони вказували, як на підставу своїх зустрічних вимог. Однак, такі доводи апеляційної скарги спростовуються наявними матеріалами справи, з яких вбачається, що суд своїми ухвалами обгрунтовано відмовив в проведенні експертиз з тих підстав, що вони заявлялися як звичайні пожиттєві психіатричні та почеркознавчі відносно особи, яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_1, а цілі і завдання пожиттєвих експертиз є відмінними від посмертних. Правом на заявлення посмертних експертиз ні ОСОБА_4 ні ФГ «Плаксій В.П.» не скористались.

В суді апеляційної інстанції як в районному суді не було надано доказів на підтвердження сумнівного стану здоров'я померлої, який би слугував підставою для визнання доводів про неможливість померлої керувати своїми діями при підписанні договору.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, враховуючи наявні матеріали справи, надані сторонами докази як в підтвердження вимог позовних заяв так і їх заперечення, давши належну оцінку кожному доказу окремо та оцінивши їх в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо обґрунтованості заявленого первісного позову, тому в цій частині рішення суду підлягає залишенню без зміни, однак помилково відмовив в задоволенні зустрічних позовних вимог одночасно з підстав пропуску строку за звернення до суду з такими вимогами та їх недоведеністю, тому в частині вирішення спору по зустрічним позовам рішення підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову в їх задоволенні в зв'язку з недоведеністю та відсутністю правових підстав для їх задоволення.

Крім того, рішення суду в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат є також правильним і підстав для його зміни чи скасування в цій частині немає.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд Черкаської області, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Плаксій Валентин Петрович» задовольнити частково.

Рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 20 березня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» до ОСОБА_4, фермерського господарства «Плаксій Валентин Петрович», треті особи: Кам'янська районна державна адміністрація Черкаської області, відділ Держземагенства у Кам'янському районі Черкаської області про визнання договору недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», фермерського господарства «Плаксій Валентин Петрович», третя особа: Кам'янська районна державна адміністрація Черкаської області про визнання правочину недійсним, зустрічним позовом фермерського господарства «Плаксій Валентин Петрович» до товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», ОСОБА_4, третя особа: Кам'янська районна державна адміністрація Черкаської області про визнання правочину недійсним в частині задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» залишити без змін.

В іншій частині судове рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», фермерського господарства «Плаксій Валентин Петрович», третя особа: Кам'янська районна державна адміністрація Черкаської області про визнання правочину недійсним та зустрічного позову фермерського господарства «Плаксій Валентин Петрович» до товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп», ОСОБА_4, третя особа: Кам'янська районна державна адміністрація Черкаської області про визнання правочину недійсним відмовити в зв'язку з недоведеністю обгрунтованості позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 25 липня 2018 року.