Справа № 408/6134/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд у складі:

головуючого-судді: Кускової Т.В.

при секретарі: Сіпаковій Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Біловодськ Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Біловодської селищної ради про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помела його мати - ОСОБА_3, яка на час смерті була мешкала разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт на користь ОСОБА_1, для того, щоб він безперешкодно прийняв спадщину після її смерті оскільки їх прізвища в документах, які посвідчують особу помилково написані по-різному, що ставить під сумнів право позивача як рідного сина на спадкування за законом.

Зазначив, що державним нотаріусом Біловодської державної нотаріальної контори йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав не подання у зазначений строк шість місяців не було подано заяву про прийняття спадщини.

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 14.09.2017 року позивачу було відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

До складу спадкового майна померлої ОСОБА_3 входить:

-житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1, який належить померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом №1172 від 30.10.2001 року.

-земельна ділянка, яка належить померлій на підставі державного акту Серія НОМЕР_1, що розташована на території Біловодської селищної ради площею 7.1243 га.

У зв'язку з наведеним просить суд: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 та визнати право власності на земельну ділянку розміром 7,1243 га за кадастровим НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Представник заявника надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі на підставі вже поданих документів.

Відповідач надав заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень проти задоволення позовної заяви не має.

У відповідності до вимог п. 9 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 16 лютого 2017 року, місцем смерті згідно вказаного свідоцтва визначено м. Луганськ.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 вбачається, що матір'ю позивача вказана «ОСОБА_3» (а.с.6).

З копії заповіту слідує, що померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 усі свої права та обов'язки усе майно яке належить їй на момент складання заповіту та буде належати в майбутньому де б воно не було та з чого б не складалось заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7)

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в своїх письмових поясненнях підтвердили той факт, що ОСОБА_1 дійсно був сином ОСОБА_3 та проживав разом з нею і її будинку за адресою АДРЕСА_1, також пояснили, що їм відомий той факт, що померла ОСОБА_3 за життя склала заповіт на користь свого сина ОСОБА_1

Також той факт, що померла на момент смерті проживала разом з позивачем підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою Біловодською селищною радою № 1510 від 14.03.2017 року (а.с.16).

Як слідує із постанови державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори Анохіна О.О. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав не подання у зазначений строк шість місяців не було подано заяву про прийняття спадщини (а.с. 11).

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст.ст. 1216-1218 ЦК України визначають спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Абзац 3 п. 3 роз'яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначає місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов'язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом.

Таким чином суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3

Згідно повідомлення державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори від 28 березня 2018 року №358/01-16 після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, Біловодською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №229/2012 за заявою ОСОБА_8 про прийняття спадщини. Біловодською державною нотаріальною конторою 15.03.2012 року було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3 за реєстровим №132 що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №32901447 від 21 грудня 2012 року (а.с.50).

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За таких обставин суд вважає за необхідне винести рішення, яким задовольнити заявлені вимоги.

Враховуючи вищенаведене та керуючись, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 7,1243 га за кадастровим НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Біловодської селищної ради Луганської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ КУСКОВА Т.В.