Ухвала

25 липня 2018 року

м. Київ

справа № 569/9328/16-ц

провадження №61-37953ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року, постанову Апеляційного суду Рівненської області від 18 січня 2018 року, постанову Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі за позовом Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Рівненська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що на території публічного акціонерного товариства «Рівненський радіотехнічний завод» (далі - ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод») по АДРЕСА_1 ОСОБА_2, який є керівником вказаного підприємства, влаштував розплідник собак, із заявою про надання зазначеної земельної ділянки у користування відповідач до органів місцевого самоврядування не звертався, на вимоги контролюючих органів усунути порушення не реагував. Земельна ділянка, на якій розташований завод, перебуває у комунальній власності, так як рішенням Рівненської міської ради від 27 листопада 2014 року № 4657 розірвано договір оренди, укладений між відкритим акціонерним товариством «Рівненський радіотехнічний завод», правонаступником якого є ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод», та Рівненською міською радою, та зараховано вказану земельну ділянку до земель запасу, промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення Рівненської міської ради.

Ураховуючи викладене, Рівненська міська рада просила суд зобов'язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по АДРЕСА_1 шляхом знесення розплідника собак.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2017 року зобов'язано ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по АДРЕСА_1 шляхом знесення розплідника собак.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 18 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 18 січня 2018 року залишено без змін.

У червні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року, постанову Апеляційного суду Рівненської області від 18 січня 2018 року, постанову Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в якій він, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У частині четвертій статті 389 ЦПК України передбачено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

ОСОБА_1 не брав участі у справі, оскаржує судові рішення першої, апеляційної та касаційної інстанцій і зазначає, що судовими рішеннями вирішено питання про його права, свободи, інтереси та обов'язки.

Ураховуючи те, що за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року не переглядалось в апеляційному порядку, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2016 року, постанову Апеляційного суду Рівненської області від 18 січня 2018 року, постанову Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі за позовом Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников