АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

24 липня 2018 року

м. Харків

справа № 2-1033/11; 639/9707/14-ц

провадження №22-ц/790/36/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2

на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 червня 2015 року (суддя Рубіжний С.О. )

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобов'язання надати у власність інше житлове приміщення, повернення речей,-

встановив :

У серпні 2005 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АОЗТ «Червоний Жовтень», в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати незаконним її виселення відповідачем без надання іншого житлового приміщення з приміщення гуртожитку по АДРЕСА_1 та вилучення її речей; поновити її права, порушені відповідачем, зобов'язавши його в місячний термін придбати за його рахунок та надати ОСОБА_3 у власність з оформленням за рахунок відповідача всіх правовстановлюючих документів інше житлове приміщення, що повинно відповідати санітарним та технічним вимогам, розмірам, що виключають визнання ОСОБА_1 такою, що потребує покращення умов життя, та знаходиться у межах даного адміністративно-територіального району (пункту); призначити комісію за участю ОСОБА_1 для визначення цілісності та збереження її речей, вилучених 5 вересня 2000 року при її виселенні, та зобов'язати відповідача перевезти їх у надане ОСОБА_1 житлове приміщення.

В ході розгляду справи назву відповідача було змінено на Публічне акціонерне товариство «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень».

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що була вселена до гуртожитку АОЗТ «Завод «Червоний Жовтень», а також зареєстрована за адресою гуртожитку: АДРЕСА_1. При цьому на підприємстві ОСОБА_1 працевлаштована не була. На час вселення вона працювала у Жовтневому відділенні Промислово-будівельного банку СРСР на посаді інженера ІІ категорії. 20 вересня 1993 року між правонаступником зазначеного банку - Жовтневим відділенням УАК Промінвестбанку та ОСОБА_1 укладений строковий трудовий договір (контракт), який в подальшому продовжувався. 20 вересня 1997 року ОСОБА_1 звільнена з роботи в банку за закінченням строку дії контракту. 5 вересня 2000 року членами комісії заводу складено акт про непроживання ОСОБА_1 в кімнаті гуртожитку з 1998 року. Речі ОСОБА_1, що знаходились у кімнаті, були описані та поміщенні до іншого приміщення. Таким чином, ОСОБА_1 фактично була виселена із займаного нею житлового приміщення. Незаконність виселення, на думку позивачки, полягає в тому, що ОСОБА_1 в силу положень ст. 132 ЖК України не є особою, яка підлягала б виселенню без надання іншого житлового приміщення. Крім того, гуртожиток не є житловим приміщенням, а відноситься до нежитлового фонду, що також виключає можливість виселення її без надання іншого житлового приміщення. Також зазначені інші порушення законодавства в діях підприємства при виселенні ОСОБА_1, в тому числі і стосовно статусу гуртожитку як об'єкту оренди.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено:

- визнати незаконним виселення ОСОБА_1 з займаного нею приміщення в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1;

- зобов'язати ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» надати за власний рахунок ОСОБА_1 житлове приміщення в м.Харкові, яке є рівноцінним житловому приміщенню (кімнаті) в якому була зареєстрована та проживала ОСОБА_1 до її виселення з гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» повернути ОСОБА_1 її особисті речі, вилучені 5 вересня 2000 року в ході її фактичного виселення з приміщення у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 або компенсувати їх вартість.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року постановлено: визнати незаконним виселення ОСОБА_1 з займаного нею приміщення в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, а також вилучення в ході виселення її особистих речей. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині встановлення строку виконання рішення суду, призначення комісійного дослідження, зобов'язання перевезення речей у надане за рішенням суду житло - відмовлено.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про надання у власність позивачу житлового приміщення, визначенні району м. Харкова, в якому відповідача зобов'язано надати житлове приміщення та визначенні порядку повернення речей або компенсації їх вартості - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 червня 2015 року суду скасувати та задовольнити її вимоги про надання у власність позивачу житлового приміщення, визначенні району м. Харкова, в якому відповідача зобов'язано надати житлове приміщення та визначенні порядку повернення речей або компенсації їх вартості у повному обсязі.

При цьому посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині про надання у власність позивачу житлового приміщення, визначенні району м. Харкова, в якому відповідача зобов'язано надати житлове приміщення та визначенні порядку повернення речей або компенсації їх вартості, суд першої інстанції виходив із того що Житловим законодавством не передбачено надання у власність житлових приміщень при виселенні з гуртожитків із визначенням адміністративно територіальної одиниці. Щодо визначення порядку повернення особистих речей ОСОБА_1 зазначив, що їх вартість судом не встановлювалась, що позбавляє суд можливості визначити розмір компенсації. Порядок виконання рішення суду визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Судова колегія з таким висновком суду погоджується.

Встановлено, що ухвалюючи рішення про зобов'язання ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» надати за власний рахунок ОСОБА_1 житлове приміщення в м.Харкові, яке є рівноцінним житловому приміщенню (кімнаті) в якому була зареєстрована та проживала ОСОБА_1 до її виселення з гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, суд виходив із того, що захисту підлягає житлове право ОСОБА_1, а не майнові інтереси, про що було зазначено в мотивувальній частині рішення.

Вимога про надання особі, якій було надано право користування кімнатою у гуртожитку, житлового приміщення у власність не ґрунтується на законі.

Що стосується вимог про повернення речей позивачки, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками, викладеними в оскаржуваному рішенні, оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 квітня 2015 року на відповідача покладено обов'язок повернути ОСОБА_1 її особисті речі, вилучені 5 вересня 2000 року в ході її фактичного виселення з приміщення у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 або компенсувати їх вартість, що є достатнім для захисту майнових прав позивачки.

До того ж, матеріали справи містять докази того, що відповідач неодноразово у письмовому вигляді звертався до ОСОБА_1 з пропозицією забрати свої речі, на що вона не реагувала.

Призначення комісії за участю ОСОБА_1 для визначення цілісності та збереження її речей, вилучених 5 вересня 2000 року при її виселенні, та зобов'язання відповідача перевезти їх у надане ОСОБА_1 житлове приміщення не є необхідним та доцільним для відновлення її прав.

При цьому у разі невиконання рішення суду у добровільному порядку, строки спосіб та порядок його виконання визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, правонаступником якої є ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 червня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 липня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко