Номер справи 623/1646/18
Номер провадження 2/623/777/2018
РІШЕННЯ

іменем України

25 липня 2018 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Одарюка М.П.

за участю: секретаря судового засідання Соломки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюм цивільну справу № 623/1646/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Зміст позовних вимог, пояснення сторін.

12 червня 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом відповідача, ОСОБА_2, з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що в травні 1991 року уклала шлюб з відповідачем В період шлюбу у них народилась донька, яка на теперішній час є повнолітньою. З 2013 року шлюбні стосунки з відповідачем припинені. Сім'я фактично розпалася. Втрачене почуття довіри та поваги одне до одного. Відповідач фактично створив нову сім'ю. Домовитись з відповідачем щодо розірвання шлюбу в органах ДРАЦС неможливо.

Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд вважає за можливе ухвали рішення в підготовчому судовому засіданні.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що 17 травня 1991 року Міським відділом РАЦС м. Ізюма Харківської області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 193.

Сторони припинили подружні відносини з 2013 року, спільне господарство не ведеться, втрачені фізичні та духовні зв'язки.

У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Позивачка вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося,причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач фактично створив нову сім'ю.

Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи.

У відповідності до ст. 5 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити своє шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету на користь ОСОБА_1 підлягає повернення 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, крім цього у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись статтями ст.ст. 12, 13, 77,81, 141,264,265,268ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 17 травня 1991 року, міським відділом РАЦС м. Ізюма, Харківської області, актовий запис № 193.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу Державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці її шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Зобов'язати Ізюмське управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути ОСОБА_1 50 % сплаченого судового збору у розмірі 352,40 грнна р/р 0012, МФО 851011, отримувач ГУ ДКСУ у Харківській області за квитанцією 260910 від 11.06.2018 року (оригінал квитанції знаходиться в матеріалах справи).

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 50 % сплаченого судового збору у розмірі 352,40 гривень.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк