________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2617/18
Провадження № 2/520/4067/18
УХВАЛА

24.07.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Салтан Л.В.,

при секретарі Дідур В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про призначення комплексної судової експертизи у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу-

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу у підготовчому судовому засіданні.

03 травня 2018 року відповідач ОСОБА_1 отримала зазначену ухвалу суду та позовну заяву з додатками (а.с. 31), проте до цього часу не надала відзив на позовну заяву.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

24 липня 2018 року до канцелярії суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1, в якій просить призначити експертизу, оскільки у неї є сумніви щодо справжності розписки.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні заяви відповідача про призначення експертизи просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не сповістила.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами зокрема - висновками експертів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно з ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12 червня 2009 року, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні заяви, оскільки відповідач не вказала яку саме експертизу вона просить призначити, не вказала яку саме розписку вона ставить під сумнів, підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження. Також, слід зазначити, що зазначена заява надана у відкритому судовому засіданні, відповідач пропустила встановлений строк.

Також, до суду надана заява ОСОБА_3, який вказав себе як представник відповідача ОСОБА_1, про відкладення розгляду справи, оскільки знаходиться у відрядженні, відповідач ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні, та вважає за необхіднє ознайомитися зі справою та призначити почеркознавчу експертизу.

Суд критично оцінює надану заяву, оскільки ОСОБА_3 не надав довіреність, яка б підтвердила би повноваження представляти інтереси відповідача ОСОБА_1, не надав підтвердження того, що він перебуває у відрядженні та відповідач ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні, не надав заяву про призначення почеркознавчої експертизи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі Смірнова проти України).

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 своїми діями зловживає своїми правами, не надала докази та заяву про призначення експертизи у строк, передбачений законом, у звязку з чим, слід відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про призначення експертизи.

Керуючись ст. 103, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про призначення комплексної судової експертизи у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пятнадцяті днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуючий Салтан Л. В.