Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/29/2018 Справа № 641/3560/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Чайка І.В.

за участю секретаря Дрокіної С.О.

представника заявника ОСОБА_1,

представника ВДВС ОСОБА_2

представника стягувача ПАТ « Укргазбанк»- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м.Харкова скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ»янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області -ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № 53948966,-

В С Т А Н О В И В:

04.06.2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ»янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області -ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № 53948966.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 зазначив, що йому на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу ВВК № 4067-0 від 22.07.2004 року , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6, належить житловий будинок, розташований за адресою м. Харків пров. Волоколамський , 26. 06.05.2018 року між ОСОБА_4 та ВАТ АК «Украгазбанк» було укладено Кредитний договір № 05/08-11, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав від Банку кредит у розмірі 70 000, 00 доларів США. З метою забезпечення вказаного зобовязання між сторонами було укладено договір іпотеки нерухомого житла, в саме житлового будинку 26, що розташований за адресою м. Харків, провулок Волоколамський.02.12.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 4 365 897, 73 грн.На теперішній час на примусовому виконанні у Міжрайонному ВДВС по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 53948966 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 4 365 897, 73 грн. На виконання вказаного судового рішення та в межах виконавчого провадження державним виконавцем почали вчинятися дії, що спрямовані на проведення у майбутньому електронних торгів з реалізації житлового будинку № 26 по провулку Волоколамський, м. Харків. ОСОБА_4 вважає, що державним виконавцем порушуються вимоги ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії якого забороняється при примусовому стягненні здійснення звернення на нерухоме майно у випадку у разі якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника відсутності у боржника на праві власності іншого нерухомого житлового майна.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 ОСОБА_1 підтримав доводи скарги та пояснив, що житловий будинок, що розташований за адресою м. Харків, провулок Волоколамський, 26 є єдиним місцем постійного проживання скаржника. Наведене підтверджується тим фактом, що кореспонденцію від державного виконавця скаржник завжди отримував за вказаною адресою.Іншого житла на праві власності чи користування останній не має. Крім того представник зазначив, всупереч норм ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець передав на реалізацію житловий будинок, у якому постійно мешкає ОСОБА_4, не перевіривши або проігнорувавши при цьому наявність у боржника на праві приватної власності іншого майна, а саме нежитлових приміщень підвалу, що знаходяться за адресою м. Харків, вул. Танкопія, 23, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Представник Міжрайонного ВДВС по Основ»янському та Слобідському районах м. Харкова ГТУЮ в Харківській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, та пояснив що на примусовому виконанні у Міжрайонному ВДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження ВП № 53948966 з примусового виконання виконавчого листа № 641/5805/15-ц, виданого 02.12.2016 Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Укргазбанк" заборгованості в сумі 4365897,73 грн.

Представник ВДВС вважає, що ОСОБА_4 пропустив строк звернення до суду зі скаргою на дії ВДВС.

23.05.2017 державним виконавцем відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої було направлено сторонам виконавчого провадження.

24.05.2017 державним виконавцем відділу було винесено постанову про арешт майна, якою накладено арешт на все майно, що належить Боржнику.

Державним виконавцем виявлено, описано та накладено арешт на житловий будинок , який розташований за адресою: пров. Волоколамський, 26, м. Харків, про що винесено відповідну постанову.

29.08.2017 о 17:18 державним виконавцем за адресою пров. Волоколамський, 26, м. Харків, на вхідних дверях помешкання боржника було зафіксовано вимогу , якою Боржника зобовязано виконати у повному обсязі зазначене рішення суду, надати державному виконавцю інформацію та належним чином завірені документи щодо виконання згаданого вище виконавчого документу. У вказаних вимогах державного виконавця Боржника попереджено про наслідки невиконання таких вимог.Даний факт було зафіксовано засобами фотозйомки.

В порушення п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та ігноруючи отримані письмові вимоги виконавця, Боржник до теперішнього часу не подав декларацію про доходи та майно, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб. Про обставини, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або про інші підстави, внаслідок виникнення яких боржник був позбавлений можливості скористатися правами, наданими йому Законом України «Про виконавче провадження», та які можуть бути підставою для відкладення виконавцем проведення виконавчих дій ОСОБА_4 не повідомляв та з письмовими заявами до державних виконавців не звертався.

Лише 04.09.2017 Боржник надав виконавцю лист від 04.09.2017 року, яким попередив про неможливість відчуження чи звернення стягнення на житловий будинок який розташований за адресою: пров. Волоколамський, 26, м. Харків.

Отже, Боржник, в порушення п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та ігноруючи отримані письмові вимоги виконавця, постанову про опис та арешт майна боржника від 29.08.2017, повідомлення про результати визначення вартості майна боржника, не скористався своїми правами, наданими Законом України «Про виконавче провадження», та не повідомив виконавця про своє постійне місце проживання.

Представник вважає, що Боржник пропустив наданий ч. 1 ст. 449 ЦПК України строк для звернення зі скаргою саме без поважних причин, та при подачі скарги не просив суд поновити пропущений строк для звернення зі скаргою.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за Боржником на праві приватної власності зареєстровані 2 обєкти житлової нерухомості.

Крім того, 29.08.2017 стягнення звернуто саме на той обєкт, який було передано в іпотеку.

У розпорядженні державного виконавця була наявна інформація про належність боржнику двох обєктів житлової нерухомості та адреси проживання - АДРЕСА_1. А тому відсутні підстави стверджувати про порушення державним виконавцем черговості при зверненні стягнення.

Представник стягувача ПАТ « Укргазбанк» у судвому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що дія ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не розповсюджується на майно, що передане на реалізацію , а Скаржник вводить суд в оману, зазначаючи, що житловий будинок, розташований за адресою ОСОБА_7 пров. Волоколамський 26 є його постійним місцем мешкання та реєстрації. Крім того, Скаржник пропустив, встановлений ст. 449 ЦПК України строк для подання скарги , а питання поновлення цього строку ним не заявляється.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу , дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 53948966, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Міжрайонному ВДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області (далі - ВДВС) знаходиться виконавче провадження ВП № 53948966 з примусового виконання виконавчого листа № 641/5805/15-ц, виданого 02.12.2016 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 (далі Боржник) на користь ПАТ "Укргазбанк" (далі Стягувач) заборгованості в сумі 4365897,73 грн.

23.05.2017 року державним виконавцем ВДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої було направлено сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

24.05.2017 року державним виконавцем ВДВС було винесено постанову про арешт майна, якою накладено арешт на все майно, що належить Боржнику.

Державним виконавцем виявлено, описано та накладено арешт на житловий будинок , який розташований за адресою: пров. Волоколамський, 26, м. Харків, про що винесено відповідну постанову.

29.08.2017 року державним виконавцем за адресою: пров. Волоколамський, 26, м. Харків, на вхідних дверях помешкання боржника було зафіксовано вимогу, якою Боржника зобовязано виконати у повному обсязі зазначене рішення суду, надати державному виконавцю інформацію та належним чином завірені документи щодо виконання згаданого вище виконавчого документу. У вказаних вимогах державного виконавця Боржника попереджено про наслідки невиконання таких вимог.

04.09.2017 року Боржник надав виконавцю лист від 04.09.2017 року, яким попередив про неможливість відчуження чи звернення стягнення на житловий будинок який розташований за адресою пров. Волоколамський, 26, м. Харків.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за Боржником на праві приватної власності зареєстровані 2 обєкти житлової нерухомості-житловий будинок, розташований за адресою ОСОБА_7 пров. Волоколамський 26 та 3/40 частини житлового будинку, розташованого за адресою м. Слов*янськ Донецької обл. вул. Банківська, 35.

Суд не може прийняти до уваги твердження ОСОБА_4, що частка у праві власності на житловий будинок в м. Словянськ не може розглядатися у якості визначення «інше нерухоме житлове майно», так як це приміщення переведено у нежиле .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні представником Скаржника не надано суду належних доказів, що частина житлового будинку, що належить ОСОБА_4, переведена в статус нежитлового приміщення.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.07.2013 року по справі № 645/2659/13-ц Боржника та його членів сімї виселено з житлового будинку, який розташований за адресою м. Харків. пров. Волоколамський, 26.

Крім того, відповідно до листа Відділу реєстрації місця проживання від 19.01.2018 року ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 знято з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» боржник мав право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, та інші.

Всупереч вимог ч. 5 ст. 19, ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_4 не сповістив виконавця про наявність у нього на праві власності іншого майна, на яке необхідно було б звергнути стягнення у першу чергу,.

Крім того, ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» надає право саме державному виконавцеві остаточно визначати черговість стягнення на кошти та інше майно боржника.

Враховуючи проведені виконавчі дії та направлені запити, у розпорядженні державного виконавця була наявна інформація про належність боржнику двох обєктів житлової нерухомості та адреси його проживання та реєстрації - АДРЕСА_1. суд не може погодитися з посиланням ОСОБА_4 та його представника, що державним виконавцем порушено черговість при зверненні стягнення.

Суд також вважає, що не підлягає задоволенню і вимога ОСОБА_4 про зобов*язання державного виконавця припинити дії щодо підготовки документів в виконавчому провадження для реалізації належного ОСОБА_4 житлового будинку, розташованому за адресою м. Харків пров. Волоколамський, 26.

Відповідно до роз*яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» - при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до чіткої й усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов*язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі "Immobiliare Saffi" проти Італії", заява N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Проблема невиконання остаточних рішень розглядалась у пілотному рішенні ЄСПЛ проти України у справі "ОСОБА_10 проти України", а також у ряді інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання.

У п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів .

Основною функцією судового рішення є відновлення порушених прав позивача (стягувача). Заради цього відновлення Держава визначає пріоритет інтересів постраждалої сторони - стягувача, порушені права якої було визнано та поновлено судом і видано відповідний виконавчий документ.

Таким чином, з огляду на положення Конституції України та ЦПК щодо компетенції суду останній не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб&a c;apos;єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260,450-452 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ»янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області -ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № 53948966, залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 30 липня 2018 року.

Суддя -ОСОБА_11