Справа № 752/9177/18
Провадження № 2/752/4409/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.07.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Савченко Д.Г.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «ІЛЛІЧІВСЬКЕ» про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд -

Встановив

В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути з ПрАТ «СТ «Іллічівське» на свою користь грошові кошти у розмірі 26766,91 грн., з яких: сума страхового відшкодування у розмірі 16858,98 грн., пеня - 4655,38 грн., три відсотки річних - 847 грн., інфляційне збільшення боргу - 4405,55 грн., та судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.03.2016 року по вул. Бугаївській, 46 в м. Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_2. Постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 20.04.2016 року у справі №205/9158/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1, була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське» відповідно до полісу №АЕ/6969911 від 18.02.2016 року. 10.03.2016 року він повідомив відповідача про настання страхового випадку, а 13.05.2016 року подав до ПрАТ «СТ «Іллічівське» заяву про виплату страхового відшкодування. На час звернення до суду з позовом відповідача свого зобов'язання не виконав, суму страхового відшкодування не виплатив. Просив стягнути з відповідача на свою корись 26766,91 грн., з яких: сума страхового відшкодування у розмірі 16858,98 грн., пеня - 4655,38 грн., три відсотки річних - 847 грн., інфляційне збільшення боргу - 4405,55 грн., та судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

У встановлений строк відповідач відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову суду не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити рішення відповідно до ст. 274-279 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 05.03.2016 року о 22.45 год. по вул. Бугаївській, 46 в м. Одеса водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, під час зміни напрямку руху, не впевнився що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.10).

В силу положень 82 ЦПК наявність вини ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 05.03.2016 р. є доведеною і не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

Відповідно до полісу №АЕ/6969911 від 18.02.2016 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було забезпечено транспортний засіб «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1, зі страховим лімітом за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 12).

Згідно цього полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобуНОМЕР_6 від 29.12.2005 року, транспортний засіб «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с.11).

Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 13.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СТ «Іллічівське» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 3 ст. 34 цього Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно звіту №51/16 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_2, пошкодженого в результаті ДТП, складеного 12.04.2016 року ФОП ОСОБА_4, вартість матеріального збитку складає 16858, 98 грн. (а.с. 18-26).

Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена не була.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб'єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб'єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Судом встановлено, що позивач керував автомобілем НОМЕР_4, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29.12.2005 року, що дозволяє прийти до висновку, що він правомірно володів цим майном, а тому має право на відшкодування завданої шкоди.

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за порушення зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування, за період з 14.08.2016 р. по 17.04.2018 р., виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня, три відсотки річних від простроченої суми за період з 14.08.2017 р. по 17.04.2018 р., та втрати від інфляції за весь час прострочення, а саме з 14.08.2016 р. по 17.04.2018 р.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, в межах страхового ліміту за шкоду, заподіяну майну, відповідно до полісу №АЕ/6969911 від 18.02.2016 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що становить 16858,98 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми, втрат від інфляції, пені є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору, підлягають відшкодуванню ПрАТ «СК «Іллічівське» у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 274, 280, 281 ЦПК України, суд-

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «ІЛЛІЧІВСЬКЕ» про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (вул. Саксаганського, 38-Б, м. Київ, 01033, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_5) суму страхового відшкодування у розмірі 16858 (шістнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят вісім) грн. 98 коп., три відсотки річних у розмірі 847 (вісімсот сорок сім) грн., втрати від інфляції у розмірі 4405 (чотири тисячі чотириста п'ять) грн. 55 коп., пеню у розмірі 4655 (чотири тисячі шістсот п'ятдесят п'ять) грн. 38 коп., а всього належну до стягнення суму у розмірі 26766 (двадцять шість тисяч сімсот шістдесят шість) грн. 91 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (вул. Саксаганського, 38-Б, м. Київ, 01033, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_5) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя