Справа № 710/1440/17
Провадження № 2/710/51/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Побережної Н.П.

за участі секретаря судового засідання Бараненко А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ТОВ «Редакція газети «Шполянські вісті» - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола цивільну справу за позовом ТОВ «Маяк-Агро» до ТОВ «Редакція газети «Шполянські вісті», ОСОБА_4 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2018 до суду надійшов даний позов, у якому позивач просить визнати недостовірною інформацію, що була розміщена в газеті «Шполянські вісті» від 23.11.2017 № 96-97 (11088-11089) на першій сторінці (з продовженням на другій) та на сайті видання http://shpolavisti.com.ua/ у статті під назвою «В ТОВ «Маяк-Агро» уклали договір з покійником», зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Шполянські вісті" невідкладно протягом семи днів з моменту набрання чинності рішенням опублікувати в газеті «Шполянські вісті» та на сайті видання http://shpolavisti.com.ua/ спростування недостовірної інформації шляхом поширення повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту (резолютивну частину) та принести вибачення перед посадовими особами ТОВ «Маяк-Агро» в такий самий спосіб як була поширена стаття під назвою «В ТОВ «Маяк-Агро» уклали договір з покійником», та зобов'язати ОСОБА_4 невідкладно (протягом семи днів з моменту набрання чинності цим рішенням) спростувати недостовірну інформацію, поширену ним у зверненні до редакції газети «Шполянські вісті», та принести вибачення перед посадовими особами ТОВ «Маяк-Агро» в такий самий спосіб як була поширена недостовірна інформація.

Свій позов позивач мотивує тим, що в газеті «Шполянські вісті» від 23.11.2017 №96-97 (11088-11089) на першій сторінці (з продовженням на другій) була опублікована стаття під назвою «В ТОВ «Маяк-Агро» уклали договір з покійником». Статтю з такою ж назвою 25.11.2017 опубліковано і на сайті видання http://shpolavisti.com.ua/. В статті зазначено, що до редакції звернувся та представив документи ОСОБА_4 та наводиться зміст інформації, яку він надав. Далі в статті наводиться коментарі автора, зокрема, зазначається наступне: «Цинізм цієї історії в тому, що в ТОВ «Маяк-Агро», яке очолює ОСОБА_5 і який є депутатом Шполянської міської ради від партії ВО «Черкащани», переступили через всі людські чесноти і, взявши гріх на душу, підробивши документи, підписали договір з ОСОБА_6, яка пішла у той світ у 86 років 09.06.2015 року. А договір підписаний про оренду землі 3 серпня 2017 року.». Інформація, що наводиться в зазначеній статті є недостовірною, такою, що не відповідає дійсності і негативно впливає на репутацію ТОВ «Маяк-Агро». ТОВ «Маяк-Агро» уклало договір оренди землі №74 з ОСОБА_6 02.04.2008 строком на 25 років. Відповідно до вимог чинного на той момент законодавства договір було зареєстровано у Шполянському районному відділі Черкаської філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.04.2009 за № 38. Договір був підписаний особисто ОСОБА_6 та виконувався сторонами належним чином. Відповідно до пункту 12.5 зазначеного договору та частини 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування) не є підставою для зміни умов або припинення договору. Після смерті ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку перейшло (або має перейти) до її спадкоємців, що не є підставою для припинення договору оренди землі. З 2013 року відбулися зміни в процедурі державної реєстрації прав оренди на землю, з'явився Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. ТОВ «Маяк-Агро» за власною ініціативою проводить наповнення Державного реєстру актуальними даними про земельні ділянки, що орендуються підприємством. Відомості про дату укладення, дату державної реєстрації та строк дії договору оренди землі з ОСОБА_6 були внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за заявою ТОВ «Маяк-Агро» 03.08.2017. На підставі поданих документів відповідно до вимог чинного законодавства державний реєстратор внесла відповідний запис у Державний реєстр. Комунальне підприємство «Реєстр-Плюс» та державний реєстратор ОСОБА_7 не є залежними в будь-якій формі від ТОВ «Маяк-Агро» та будь-яких інших підприємств. Жодні документи позивачем не підроблялись. Недостовірно викладена у статті інформація негативно впливає на ділову репутацію ТОВ «Маяк-Агро».Позивач у встановленому законом порядку звернувся до ТОВ «Редакція газет Шполянські вісті» з вимогою спростувати розповсюджену недостовірну інформацію направивши відповідний лист. Проте,ТОВ «Редакція газет Шполянські вісті» не спростував наведену неправдиву інформацію. Натомість у випуску газети «Шполянські вісті» від 15.12.2017 № 102-103 (11094-11095) була розміщена нова стаття з такою ж назвою як і перша - «В ТОВ «Маяк- Агро» уклали договір з покійником». В цій статті було передруковано листи, які надсилались позивачем до відповідачів але без зазначення, що це є спростуванням.

У суд представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представники ТОВ «Редакція газети «Шполянські вісті» в судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що спірна публікація у спосіб опублікування визнана газетою недійсною (читач ознайомлений у той же спосіб, що й опублікована спірна стаття). Спірна стаття не містить прямого посилу на те, що мова у спірній статті йде саме про позивача (товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк- Агро», ). Таким чином права позивача не порушено, бо позначень в ЄДРПОУ ТОВ «Маяк- Агро» є принаймні чотири, не кажучи уже про використання іншими юридичними особами комерційного позначення своїх товарів, послуг під брендом ТОВ «Маяк-Агро», існування яких ймовірно задовго до 09.12.2011 (дата зміни скорочених назв СПОП «Маяк-Агро» на ТОВ «Маяк-Агро» та внесення їх до ЄДРПОУ). Також ТОВ «Редакція газети «Шполянські вісті» не завершило журналістського розслідування щодо юридичних осіб та комерційних позначень ТОВ «Маяк-Агро», які мають орендні стосунки сільськогосподарських земель із похилими людьми, у тому числі й у Шполянському районі Черкаської області. Крім цього спірна стаття не мала на меті нашкодити честі і гідності товариству з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро», . Позовне провадження, ініційоване позивачем, носить імпульсивний характер через існування розслідування слідчого відділу Шполянського відділу Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області кримінального провадження № 000074 від 28.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Згадування ОСОБА_6, у спірній статті носило суто випадковий характер. Замість ОСОБА_6, могла бути інша особа похилого віку чи померла особа, як Шполянського району, так і іншої адміністративної територіальної одиниці України. Також вказали представники відповідача, що стаття є фейлетоном.

Відповідач ОСОБА_4, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши що заперечує проти позову та погоджується з відзивом іншого відповідача.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29.12.2017 позовну заяву було залишено без руху у звязку з тим, що позивач не вказав в позовній заяві місце проживання чи перебування відповідача ОСОБА_4, його реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Позивач усунув зазначені недоліки і ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 25.01.2018 відкрито провадження по справі.

27.06.2018 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області було закрите підготовче провадження по справі та справа призначена до розгляду по суті.

30.07.2018 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області було закрите провадження по справі в частині позовних вимог до відповідача ТОВ «Редакція газети «Шполянські вісті», так як дані позовні вимоги мають біти розглянуті в порядку господарського судочинства.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в газеті «Шполянські вісті» №96-97 від 23.11.2017 (11088-11089) на першій сторінці (з продовженням на другій) опублікована стаття під назвою «В ТОВ «Маяк-Агро» уклали договір з покійником», в якій вказано що «ОСОБА_8 ОСОБА_4 днями представив редакції документи та інформацію, яку розповсюдив в інтернеті. В ній він зокрема пише: «На минулому тижні вирішив переглянути майнові відомості, зокрема своєї бабусі, яка померла близько двох років тому. Сформувавши інформаційну довідку і почавши читати, ледь не впав з крісла. Дізнаюсь, що бабця, яка здавала землю в оренду в ТОВ «Маяк-Агро» і договір на яку закінчився влітку цього року, мабуть, від нудьги на цвинтарі взяла документи, зокрема, паспорт, довідку з ідентифікаційним кодом, державний сертифікат на землю (свідоцтво про смерть не показувала, щоб не зурочити) і чкурнула в кінці серпня до вищевказаного товариства і прямісінько до ОСОБА_7 в комунальне підприємство «Реєстр-Плюс», Черкаської області, яка з радістю, коли побачила покійну, заключила з нею договір оренди земельної ділянки аж на 25 років. Звісно ж, покійна подякувала їй за це. Бонусні кошти за довготривалий термін брати не стала, порадила покласти собі до кишені та попросила мовчати про оборудку, бо, мовляв, хоче зробити сюрприз спадкоємцям. Отаке буває в наші дні. От тепер доведеться через мінюст ініціювати перевірку цього реєстратора, а точніше реєстраційної контори на базі ЛH3 і з'ясувати, яким чином це було зроблено. На всі запитання радо відповім. Так що, власники паїв, щоб не втрапити в таку халепу, раджу перевіряти вам інформацію про стан ваших земельних ділянок хоч час від часу». Далі в статті наводиться коментарі автора, зокрема, зазначається наступне: «Цинізм цієї історії в тому, що в ТОВ «Маяк-Агро», яке очолює ОСОБА_5 і який є депутатом Шполянської міської ради від партії ВО «Черкащани», переступили через всі людські чесноти і, взявши гріх на душу, підробивши документи, підписали договір з ОСОБА_6, яка пішла у той світ у 86 років 09.06.2015 року. А договір підписаний про оренду землі 3 серпня 2017 року.» (а.с.11). Стаття такого ж змісту знаходиться на сайтівидання http://shpolavisti.com.ua/ за посиланням http://shpolavisti.com.ua/selo/novyny/6996-v-tov-maiak-ahro-uklaly -dohovir-z-pokiinykom (а.с.13)

В газеті «Шполянські вісті» №102-103 від 14.12.2017 (11094-11095) від 14.12.2017 на першій, другій та третій сторінках було опубліковано статтю під заголовком «В ТОВ «Маяк-Агро» уклали договір з покійником», в якій надрукована вимога про спростування недостовірної інформації від 29.11.2017 в якій ТОВ «Маяк-Агро просило невідкладного (протягом трьох календарних днів з моменту отримання цієї вимоги) розміщення на офіційному інтернет-сайті газети «Шполянські вісті» спростування інформації про підроблення документів ТОВ «Маяк-Arpo» та укладання договору з покійником, розмістити спростування інформації про підроблення документів ТОВ «Маяк-Arpo» та укладання договору з покійником у запланованому найближчому випуску газети «Шпопянські вісті», а також лист від адвоката ОСОБА_9 від 11.12.2017 (а.с.14-16).

Згідно з договором оренди землі №74 від 02.04.2008 ОСОБА_6 та СПОП «Маяк-Агро» уклали договір, за яким орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,89 га, кадастровий номер :02:001:0647, призначену для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Шполянської міської ради. Договір укладено строком на 25 років. Орендна плата становить 3 % відсотка від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки. В графі «Орендодавець» наявний підпис ОСОБА_6 (а.с.17-19).

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки №74 до договору оренди землі №74 від 02.04.2008 ОСОБА_6 передала СПОП «Маяк-Агро» зазначену в договорі оренди землі земельну ділянку (а.с.20).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №93964511 від 08.08.2017, сформованим представником КП «Реєстр-Плюс» ОСОБА_7, 03.08.2017 був зареєстрований договір оренди землі №74 від 02.04.2008, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «Маяк-Агро» строком на 25 років стосовно земельної ділянки загальною площею 2,89 га, кадастровий номер :02:001:0647, призначену для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Шполянської міської ради (а.с.21). Зазначене підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №105075652 від 24.11.2017 (а.с.22).

Відповідно до повідомлення Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури №4/16а-4679-17 від 21.12.2017 слідчим відділом Шполянського відділу Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області розслідується кримінальне провадження №000074 від 28.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. На даний час триває досудове розслідування (а.с.67).

Згідно з повідомленням, в газеті «Шполяські вісті» від 24.05.2018 року, зазначено, що інформацію, опубліковану в газеті «Шполянські вісті» в №№96-97 від 23.11.2017 під заголовком «В ТОВ «Маяк-Агро» уклали договір з покійником» та розміщену на сайті http://shpolavisti.com.ua/ ddf;fnb ytlsqcyj./ - вважати недійсною. Після додаткового журналістського розслідування факти цієї справи будуть надруковані пізніше (а.с. 68-69, 73). Таке ж повідомлення було розміщено на сайті http://shpolavisti.com.ua/ за посиланням http://shpolavisti.com.ua/suspilstvo/aktualno/7769-do-uvahy-chytachiv (а.с.70).

Відповідно до безкоштовного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за параметрами запиту ТОВ «Маяк-Агро» в Україні наявно вісім товариств з такою назвою (а.с.71).

Згідно з довідкою №26 від 24.05.2018, виданою ТОВ «Редакція газети «Шполянські вісті» ТОВ «Редакція газети «Шполянські вісті» на підставі нововиявлених обставин, що виявлені у ході вивчення матеріалів кримінального провадження та деяких інших обставин розслідування, журналісти редакції продовжать розслідування для більш повного висвітлення на сторінках газети «Шполянські вісті» (а.с.72).

Згідно з ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому на запитання суду про надання інших доказів, крім наданих, чи неможливості їх витребування і необхідність цієї дії судом, сторони пояснили, що всі докази надані.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу ч.1 ст. 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Частиною 4 ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ст.94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. При цьому повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Таким чином опублікування в газеті статті є поширенням інформації.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

В п. 19 Постанови зазначається, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Виходячи з цього, відповідач не мав необхідності в доведенні правдивості своїх оціночних суджень.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях (справа «Хендісайд проти Сполученого Королівства», справа «Кастелс проти Іспанії», справа «Торгейр Торгейрсон проти Ісладнії»), що преса має право і повинна поширювати інформацію, яка становить суспільний інтерес, для того, щоб громадськість мала повне уявлення про спектр думок, ідей, позицій на політичному або громадському обрії. При цьому підкреслюється, що висловлювання окремих осіб і навіть чутки можуть використовуватися як належне джерело інформації.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгерс проти Австрії», яке відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, Європейський суд з прав людини зазначив, що «Суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 цієї статті Конвенції свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» та «ідеї», які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі, що ображають, шокують чи викликають стурбованість. Такі є вимоги плюралізму, толерантності та лібералізму. В даному рішенні Суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми, свобода слова, преси як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини.

Аналіз ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежать від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені.

Суд приходить до висновку, що інформація, поширена відповідачем ОСОБА_4 в його листі до редакції, була оціночним судженням, а тому суд вважає, що в задоволенні позову щодо зобовязання відповідача ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію необхідно відмовити.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивач просить суд зобовязати відповідача ОСОБА_4 принести вибачення перед посадовими особами ТОВ «Маяк-Агро» в такий же спосіб, яким була поширена недостовірна інформація.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК.

Таким чином суд відмовляє позивачеві в задоволенні його вимог щодо вибачення відповідача ОСОБА_4

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає таке.

Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов не належить до задоволення, то відсутні правові підстави для стягнення судових витрат, які поніс позивач з відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 32 Конституції України, ст.ст.94 ЦК України, ст.ст. 3, 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлене 02.08.2018.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_10