Справа № 444/2697/17
Провадження № 2-о/444/7/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

присяжних ОСОБА_1

ОСОБА_2

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа : Орган опіки та піклування Жовківської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опіки,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Свою вимогу мотивує тим, що зареєстрована і проживає за вказаною адресою разом з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3675/17 від 30.06.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 дитина-інвалід має діагноз важка розумова відсталість (ступінь глибокої імбецильності) з вираженими емоційно-вольовими, поведінковими розладами, несформованими навичками самообслуговування. Синдром Прадера Віллі. Соціальна дезадантація. Психічний стан : мовному контакту практично недоступна через значне інтелектуальне зниження та мовний недорозвиток; розуміє звернену мову, сама не говорить - окремі слова. Сидить недоречно посміхаючись або «насуплюючись»: періодично дивиться в одну точку. Емоційно лабільна, безпричинно починає плакати, кричати. Схильна до агресії, аутоагресії...

Вказує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті хвороби має психічні розлади, відмовляється від їжі, ніким та нічим не цікавиться, має провали в пам'яті, страхи, не відповідає за свої дії, не дбає за себе, не усвідомлює значення своїх дій та не може самостійно ними керувати, ставить себе у скрутне становище.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав наведених у письмовій заяві, просить заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву належить задовольнити з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України, заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сімї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом.

З матеріалів справи вбачається, що зареєстрована і проживає за вказаною адресою разом з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3675/17 від 30.06.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 дитина-інвалід має діагноз важка розумова відсталість (ступінь глибокої імбецильності) з вираженими емоційно-вольовими, поведінковими розладами, несформованими навичками самообслуговування. Синдром Прадера Віллі. Соціальна дезадантація. Психічний стан : мовному контакту практично недоступна через значне інтелектуальне зниження та мовний недорозвиток; розуміє звернену мову, сама не говорить - окремі слова. Сидить недоречно посміхаючись або «насуплюючись»: періодично дивиться в одну точку. Емоційно лабільна, безпричинно починає плакати, кричати. Схильна до агресії, аутоагресії...

Відповідно до вимог ст. 39 ч. 1 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

З висновку судово-психіатричного експетра № 37, виданого Комунальним закладом Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня вбачається, що ОСОБА_4 страждає хронічним психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені вираженої імбецильності з емоційно-вольовими розладами, синодром прадера-Віллі. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

За положенням ч. 4 і ч. 5 ст. 63 ЦК України, опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з врахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, п.п. 2.4, 3.1 Правил опіки і піклування, затверджених наказом Державного комітету у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999 р., який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.06.1999р. за № 387/3680, опіка встановлюється або за місцем проживання особи або за місцем проживання опікуна. Опікун чи піклувальник призначається, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

При призначенні опікуна необхідно враховувати особисті стосунки з підопічним та можливості особи виконувати обов'язки опікуна, тим самим звертає увагу на необхідність індивідуального підходу до кожної ситуації і до кожної справи, адже часто постороння особа є ближчою підопічному і набагато відповідальніше ставиться до ситуації ніж родич.

Частина 2 ст. 63 ЦК України, говорить про те, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою згодою.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки (ст. 55 ЦК України). Щодо повнолітніх фізичних осіб опіка і піклування встановлюються для захисту особистих немайнових і майнових прав повно літніх осіб, що за станом здоров'я не можуть самостійно здійсню вати свої права і виконувати свої обов'язки, а також для піклування про створення їм необхідних побутових умов, здійснення за ними догляду, забезпечення їх виховання, навчання та розвитку, а у необхідних випадках і лікування (ст. 67, 69 ЦК України)

А відтак, обставин за яких ОСОБА_3 не може бути призначена опікуном ОСОБА_4, в т.ч. передбачених ст. 64 ЦК України, суд не вбачає.

Беручи до уваги вищенаведене, суд прийшов до переконання, що заяву ОСОБА_3 слід задовольнити.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_3.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити опікуном над недієздатною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 матір ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.

Присяжні

ОСОБА_1

ОСОБА_2