Справа № 316/1217/18
Провадження № 2/316/722/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2018 р. м. Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Бульба О.М., дослідивши заяву про відстрочку сплати судового збору за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просив:

- визнати майно набуте відповідачем за час перебування у шлюбі з позивачем;

- визнати за позивачем право власності на 7 обєктів нерухомого майна;

- стягнути з відповідача 1/2 вартості всього спільного майна.

Разом з наведено позовною заявою представником позивача надано до суду заяву про відстрочку сплати судового збору, в якій останній просив встановити попередній розмір судового збору у розмірі 0,4 від прожиткового мінімуму доходів громадян до дати набрання рішенням суду законної сили чи до дати зясування всього обсягу спільного майна подружжя.

До даної позовної заяви позивачами додано один документ про сплату судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., тобто за одну позовну вимогу немайнового характеру.

Дослідивши заяву про відстрочку сплати судового збору та саму позовну заяву з доданими до неї документами суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 5 ст.119 ЦПК України, передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, доведеним належними доказами (довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Однак позивачем не надано обґрунтованих доводів і доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У звязку із цим необґрунтоване та безпідставне відстрочення сплати судового збору позивачу ставить його в нерівне положення з іншими учасниками цивільного процесу.

Оскільки представником позивача не було обґрунтовано та надано підтвердження наявності підстав для відстрочки сплати судового збору, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені даного клопотання.

Також, судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Так, п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України встановлено, що позовна заява в тому числі повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошову оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Однак, в порушення наведених вимог представником позивача не визначено ціни позову, а також не лише не наведено розрахунок суми, що просить стягнути представник позивача, а й не визначено її взагалі.

Крім того, судом встановлені порушення вимог щодо повноти сплати судового збору.

Так, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається - загальною сумою всіх вимог.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Разом з цим, відповідачем при звернені до суду з даною позовною заявою було сплачено лише 704 грн. 80 коп., що дорівнює розміру судового збору за подання позову з однією вимогою немайнового характеру.

При цьому представником позивача при зверненні до суду з даною позовною заявою взагалі не визначено вартість обєктів нерухомості, право власності на які останній просить визнати, що є порушенням п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, відповідно до якого, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Невиконання позивачами наведених вимог Закону тягнуть за собою ненадходження до бюджету судового збору.

Частиною 1 ст.185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зазначити точну суму судового збору, що підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду з наведеною позовною заявою суд не має можливості, оскільки позивачем не визначено вартість майна та ціну позову.

Частино 3 ст.185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 185, 259-260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання представника позивача про відстрочку сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, залишити без руху.

Запропонувати позивачу в пятиденний строк з часу отримання даної ухвали усунути виявлені недоліки, розяснивши, що в інакшому разі заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Бульба