Справа № 346/1256/18
Провадження № 2/346/1001/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.
з участю секретаря Матушевської Г.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, тертя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування Коломийської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
Позивач, звернувшись з даним позовом до суду посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, якого рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27.04.2012 року розірвано. Від шлюбу народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після того як вони припинили спільне проживання, відповідач перестав цікавитись їхнім сином, не виявляв бажанням займатись його вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Після розірвання шлюбу вона одна займається вихованням сина та дбає про його матеріальне забезпечення. Відповідач не виявляє ніякої батьківської турботи до дитини. Коли син хворів відповідач жодного разу його не провідав та не поцікавився станом його здоровя, не надавав ніякої фінансової допомоги на придбання ліків, тому вона змушена була звернутись до суду із позовною заявою про призначення аліментів на утримання їхнього неповнолітнього сина.
З часу розлучення та на сьогоднішній день син батька не памятає, про нього не запитує, на світлинах його не впізнає або не бажає його впізнавати.
Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні сина, виявляти турботу щодо нього, ніхто і ніколи не чинив і не чинить відповідачу перешкод щодо побачень із сином, але відповідач не виявляє бажання до спілкування з власною дитиною.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Представник третьої особи не заперечив щодо задоволення позову.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи думку позивача, представника третьої особи, суд доходить висновків.
Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Згідно ч.ч. 2, 4ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п.2 ч.1ст. 164 СК України, мати,батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 30.12.2003 року зареєструвала шлюб із відповідачем ОСОБА_4. В шлюбі у сторін народився син, ОСОБА_5»ян Миколайович, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НМ № 214249 відповідач ОСОБА_4 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.6).
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27 квітня 2012 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину залишено проживати з матір'ю. (а.с.7 ).

Як видно з копії актового запису про шлюб № 280 від 09 серпня 2012 року відповідач після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 змінив своє прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_6 .

Встановлено також, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20 червня 2013 року постановлено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно даних виконавчого провадження, позивач не отримувала аліменти від ОСОБА_2, в звязку з чим станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 22400 гривень, що стверджується довідкою Коломийського МРВ ДВС від 07.03.2018 року. (а.с.9).

На відповідача ОСОБА_2 поставлено ряд заборон Державною виконавчою службою за несплату аліментів на утримання дитини, а саме: постанова від 07.02.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постановою про обмеження керувати транспортним засобом; постановою про тимчасове обмеження боржника за кордон ( а.с.10-12).

Згідно акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей 10.05.2018 року, неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з матірю за адресою вул. Павлика, 14/3, м. Коломия, в даному житлі є необхідні умови для повноцінного розвитку, проживання та виховання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт ухилення відповідача ОСОБА_2Я, від участі у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ствердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які вказали, що батько відповідач по справі, з дитиною не спілкується, не приймає участі у його вихованні та утриманні, не виконує батьківські обовязки, зі слів дитини не спілкується останні 6 років.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, якщо вони за станом свого психічного здоров'я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Однак таким правом відповідач не користується, самоусунувшись від нього. І таке ухилення від виконання свого обов'язку він здійснює свідомо, оскільки відповідач має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, він взагалі не спілкується з сином, не проявляє щонайменшої батьківської турботи без поважних причин.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ, перш за все, необхідно враховувати інтереси дитини.

В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Беручи до уваги вищенаведене, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2, складеного Коломийською міською радою та затвердженого рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради від 29.05.2018 р. №105, з якого вбачається, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, не займається вихованням сина та його матеріальним забезпеченням, син зовсім не знає свого батька, а тому вважають за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, то суд вважає, що при обставинах, коли батько неповнолітньої дитини умисне на протязі тривалого часу більше шести місяців злісно ухиляється від виконання своїх обовязків по утриманню та вихованню дитини, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям, фізичним та духовним розвитком дитини, не займається її вихованням, не допомагає матеріально, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не забезпечує дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, то згідно ст.164 ч.1 п.п.2, 4 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а в даному випадку відповідач не виконував своїх батьківських обов'язків, жодним доступним чином не намагався підтримувати зв'язки з сином, тому слід позбавити його батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі наведеного та ст.ст.150, 164, 165, 166 СК України, керуючись ст. ст.247, 268, 273, 354ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_8, 78200, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1;

ОСОБА_2, місце реєстрації м. Коломия вул.Лісова, 30 Івано-Франківської області, 78200.

Служба у справах дітей Коломийської міської ради: пр-т Грушевського,1 м.Коломия Івано-Франківської області, 78200, Код .

Суддя Беркещук Б. Б.