АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року м. Чернівці

справа № 724/468/18

Апеляційний суд Чернівецької області у складі

головуючого Яремка В. В.

суддів: Литвинюк І.М., Владичана А.І.

секретар Тодоряк Г.Д.,

розглянувши за відсутності учасників справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2018 року (головуючий у суді першої інстанції - суддя Гураль Л.Л.),

встановив:

04 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом.

Зазначала, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 серпня 2015 року у справі №724/265/15-ц з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 650 гривень, щомісячно, починаючи з 16 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання указаного рішення суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем рішення суду, наявності заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 квітня 2018 року у розмірі 11208 грн 33 коп., позивачка просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 4869 грн 09 коп.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4869 грн 09 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції змінити та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу позивачка не подавала.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обгрунтованості та доведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У справі встановлено, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 серпня 2015 року у справі №724/265/15-ц з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 650 гривень, щомісячно, починаючи з 16 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

На виконання указаного рішення суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Встановлено, що станом на 01 квітня 2018 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становила 11208 грн 33 коп.

Це стверджується розрахунком відділу Хотинського РВ ДВС (а.с.8), правильність якого відповідач не оспорював.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за відповідною формулою.

Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів має періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини 1 статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин та визначив норми матеріального права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і, врахувавши розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів за кожен місяць з урахуванням днів у місяці та встановивши період несплати аліментів, обґрунтовано погодився з розрахунком суми пені, яка наведена позивачкою та підлягає стягненню з відповідача.

Апеляційна скарга не містить доводів неправильності розрахунку пені.

Заявник стверджує, що станом на 26 квітня 2018 року ним було сплачено аліменти в розмірі 16408 грн 33 коп., в тому числі і заборгованість, на яку посилалася позивачка. Проте предметом спору є стягнення неустойки за попередній період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року.

Також заявник в апеляційній скарзі посилається на відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, зазначає, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, а саме, внаслідок втрати роботи за період, за який нарахована неустойка, посилається при цьому на довідку в.о. старости с. Долиняни Хотинського району № 393 від 15 травня 2018 року (а.с.35).

З приводу таких доводів колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Заявник не посилається на обставини неможливості подання доказів до суду першої інстанції, а в суді першої інстанції він не скористався правом подачі відзиву та не надавав доказів на спростування позовних вимог.

Інформація, про яку йдеться у згаданій довідці не може вважатися об'єктивною, оскільки вона зазначена зі слів відповідача.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування чи зміни.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови - 31 липня 2018 року.

Головуючий В.В. Яремко

Судді: І.М. Литвинюк

А.І. Владичан