Справа №705/2577/18
2/705/1737/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України про звільнення з лав Збройних Сил України,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про звільнення з лав Збройних Сил України. В якості відповідача в позові вказано: «…Міністерство Оборони України…».

В позові ставиться питання:

«…1. Розглянути питання щодо звільнення мене з лав Збройних Сил України.

2. Звільнити мене від сплати Державного мита по сплаті судового збору у звязку з отриманням статусу Учасника Бойових Дій.

3.Розгляд справи проводити за місцем моєї реєстрації м. Умань Черкаська область.

4. Про проведення судового засідання повідомити мене в письмовій формі та завчасно…»

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 22 червня 2018 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, адже в позовній заяві не були дотримані в повному обсязі пункти 1, 2, 5, 6, 9,10 частини 3 статті 175 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи. Зокрема, позивачем до позовної заяви не було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи. Також, у позовній заяві не вірно було зазначено назву суду першої інстанції, до якого подана позовна заява; не зазначена адреса відповідача та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України). Крім того, у позовній заяві, щодо заявлених вимог не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також в позовній заяві, що стосується вище вказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини. Тому порушені вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Також, позивачем не було надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суддя звернув увагу позивача на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно було викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з відносин, що склалися між сторонами, вказати які його права, свободи чи інтереси були порушені відповідачем, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 177 ЦПК України правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюється на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. В даному випадку, не дивлячись на те, що позов виник з трудових правовідносин і позивач не зобовязаний надавати копії документів, необхідних для направлення відповідачу, проте йому необхідно було надати суду копію позовної заяви, для направлення відповідачу для ознайомлення, що в даному випадку зроблено не було.

Ухвала судді Уманського міськрайонного суду про залишення позовної заяви без руху була винесена 22.06.2018р. та в ній було встановлено строк «…для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали…».

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 002, яке надійшло на адресу суду 06.07.2018р. за вх. № 17486 - позивач ухвалу Уманського міськрайонного суду про усунення недоліків від 22.06.2018р. отримав 29.06.2018р., про що особисто поставив свій підпис на листі.

Згідно наказу № 97-В від 22.06.2018 року «Про надання відпустки судді Мазуренко Ю.В.», суддя Уманського міськрайонного суду Мазуренко Ю.В. перебувала у щорічній основній відпустці з 10 липня 2018 року по 30 липня 2018 року.

Однак, в порушення вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України, станом на 31.07.2018р. недоліки вказані в ухвалі суду не усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства Оборони України про звільнення з лав Збройних Сил України,- визнати неподаною та повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко