Справа № 382/245/18
УХВАЛА

Іменем України

27.07.2018

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2на дії державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, та визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із позовом, який є фактично скаргою на дії державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3,в котрій просив постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55574948 «Про відкриття виконавчого провадження» від 19.01.2018 року як таку, що порушує права, свободи та інтереси відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом скасувати. Виконавчий напис приватного нотаріуса ОСОБА_2 від: 12.09.201 7 року, зареєстрованого в реєстрі № 12993 визнати таким, що не підлягає виконання. Заборонити будь-які дії щодо винесення заборони розпорядження qjuj майном та обмеження qjuj прав щодо його майна, які спричинені виконавчим написом ВП №55574948. Визнати заяву від ПАТ КБ «Приватбанк» до Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 31.10.2017 року № 55 як таку що порушує його права, свободи та інтереси залишити без задоволення. Вказані вимоги, мотивував тим, що 28 січня 2018 року він отримав листа від Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Того ж дня він звернувся до старшого державного виконавця Сидоренко О.В., для отримання детальної інформації щодо суті справи та роз'яснення на основі чого було відкрито виконавче провадження. 01 лютого 2018 року після детального вивчення матеріалів наданих старшим державним виконавцем Сидоренко О.В. він звернувся з клопотанням до Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області «Про зупинення виконавчого провадження» та відповіді не отримав.

Тому керуючись ч. 2 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» вважає, що позовну заяву може бути подано до судуу десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Виходячи, що термін відповіді від Яготинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області минув, тому в зв'язку з тим що термін його звернення до суду він може втратити, змушений був не чекати відповіді від Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального у правління юстиції у Київській області та звернутися з позовом до Яготинського районного суду з вирішенням даного спірного питання.

З відомостей заяви від ПАТ КБ «Приватбанк» до Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області містять відомості, що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» існує договір кредиту № б/н від 06.12.2010 року, але до матеріалів справи даний договір не був наданий як доказ. Строк закінчення даного договору не вказаний, тобто термін позовної давності визначити можливо лише прийнявши що договір укладався на 1 рік, а то й менше. За даними розрахунку заборгованості станом на 20.06.2017 року наданому до Державної виконавчої служби, вбачається, що існує поточна заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 11314,82 грн., яку банк має право вимагати повернути достроково лише на період дії договору. Зауважує, що кредит як такий йому не надавався, а був визначений як наданий кредитний ліміт по картці яку він отримав в Яготинському відділені ПАТ КБ «Приватбанк». При цьому, він звернувся до банку для отримання картки для розрахунків для власних потреб, тобто для розрахунків з його клієнтами, яким він надавав платні послуги за винагороду, а не для розрахунків, а для отримання коштів від інших людей. На нього було оформлено одночасно 2 картки за номерами: 5168 7423 0503 6463, 5168 7420 6247 2489. Ні на одній з цих карт не було вказано що вони кредитні. Договору щодо даних карток він не укладав, лише заповнив заяву на отримання карток. Через декілька днів отримав повідомлення що відкрито ліміт на картку 12000 грн.. Не маючи змоги за такий короткий час отримати договір №б/н від 06.12.2010 року для ознайомлення, вважає, що сума 11314.82 грн., це є різниця між лімітом 12000 грн. і 622,30 грн. коштів які ймовірно були списані в рахунок кредиту. Якщо припустить що 11314,82 грн. він не використовував, то вони являються як поточний кредит в межах кредитного ліміту.

Прострочена заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 622,30 грн. станом на: 20.06.2017 року та яка виникла 30.06.2014 року та не змінюється з даного періоду. З приводу простроченої кредитної заборгованості банк має право вимагати на протязі 3 років з дня її виникнення (ст. 257 ЦК України) заборгованості (відповідно до статті 253 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, тобто коли були порушенні строки та зобов'язання перед банком. Законодавством передбачено право змінювати, термін позовної давності, але тільки в більшу сторону і тільки за погодженням сторін договору (ст. 259 ЦК України). Іншими словами, банку не забороняється в умовах угоди з позичальником вказати термін позовної давності тривалістю, наприклад 20 років. Однак цей документ обовязково повинен бути підписанні позичальником, що підтверджую його згоду на продовження терміну позовної давності.

В тому ж таки розрахунку ПАТ КБ «Приватбанк» наводить суму заборгованості за пенею та комісією яка складає 3538,07 грн., що нараховується починаючи з 01.06.2014 року та до 20.06.2017 року, чим порушує статтю 258 ЦК України «Спеціальна позовна давність», тому сума вказана за 3 роки.

Заборгованість по відсотках за поточну заборгованість в розмірі 1156,74 грн. ПАТ КБ «Приватбанк» вказує в окремому рядку та можуть підлягати законному вимаганню, але тільки в межах терміну дії договору кредиту який не наданий в доказових матеріалах. Заборгованість по відсотках за прострочену заборгованість ПАТ КБ «Приватбанк» вказує в розмірі 110076,9 грн., що в 176 разів перевищує тіло кредиту, тобто відсотки за прострочений кредит складає суму, яка перевищує сам кредит в розмірі 622,30 грн., в 176 разів, що не піддається ніякому обрахунку та не підтверджується ніяким договором в якому вказані такі відсотки. Отже якщо брати дату виникнення простроченої заборгованості, то термін позовної давності по ній слід рахувати від дати виникнення такої (з моменту останньої кредитної операції) і ніяких дій по даній заборгованості не відбувалось. Знову таки ПАТ КБ «Приватбанк» не надає кредитного договору в якому вказані конкретні строки сплати простроченої заборгованості та розрахунок її погашення. З цього моменту строк позовної давності закінчився 30.06.2017 року.

Що стосується судових штрафів в розмірі 6835,43 грн., які банк ПАТ КБ «Приватбанк» вказує в розрахунку що дані витрати не підтверджуються ніякими первинними документами, не мають підтвердження в договорі №б/п від 06.12.2010 року, так як банк не надав такий договір як доказ. Будь-які витрати, які банк вимагає сплати мають бути вказані в договорі та підтверджені документами про їх сплату. Сума вказана в заяві ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 1800 грн. як винагорода приватному нотаріусу за вчинення нотаріальних дій є підтвердженою, але не вказана в договорі якого не має в справі Державної виконавчої служби як доказу на правомірність її витребування.

Виконавчий напис здійснений приватним нотаріусом Київського міського округу ОСОБА_2 був складений з порушенням його прав в частині: суми пері та комісії в розмірі 3538,07 грн., тобто закінченням строку позовної давності на нарахування та стягнення таких згідно ст. 258 ЦК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу в даному випадку ПАТ КБ «ІІриватбанк» мав право звернутися до суду або інших органів протягом строків починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості (відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається, з наступного дня після відповідної календарної дати або наслання події, з якою пов'язано його початок тобто коли були порушенні строки і а зобов'язання перед банком) та сплата відсотків за неї до 30.06.2017 року, тобто 3 років з дня виникнення даної заборгованості. ОСОБА_1 ПАТ КБ «Приватбанк» не здійснив даного права, та звернувся до приватного нотаріуса лише 12.09.2017 року. При цьому намагаючись цим порушити його права, щодо, законності нарахувань відсотків за прострочену заборгованість, яка перевищує суму самого тіла кредиту в 176 разів.

Виходячи з викладеного нотаріус при винесенні напису не встановив строку позовної давності на штрафи та неустойки за якими ПАТ КБ «Приватбанк» має право вимагати лише на протязі 1 року, не витребував доказової бази на заявлені судові штрафи як відсоток від суми заборгованості, яким документом вони підтверджені та по які процедурі накладаються, якщо дані штрафи вказані в договорі, то має право вимагати лише за 1 рік. Тому даний напис приватного нотаріуса Київського міського округу ОСОБА_2 був винесений за зверненням ПАТ КБ «Приватбанк» з порушенням чинного законодавства України :та з порушенням прав, свобод та інтересів щодо нього як громадянина України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 посилаючись на ст.ст.256-259 ЦК України просив позовні вимоги задовольнити, проте зазначив, що подає позов, а не скаргу на дії державного виконавця, при цьому зазначаючи про претензії до банку просив витребувати кредитні договори та виписку розрахунку по його кредитній картці. При цьому, вважає належним відповідачем по даній справі державну виконавчу службу, проте має також претензії до банку та нотаріуса.

Представник Яготинського районного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з'явився, звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні зазначив, що фактично подана позовна заява є скарга на дії державного виконавця, то в такому випадку є підстави або у відмові в задоволені даної скарги, або закриття даного провадження. Що стосується клопотання про витребування зазначених доказів ОСОБА_1 у банку, то в поданій до суду заяві не ставляться вимоги до банку, та не оскаржується укладення чи не укладення кредитного договору.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, за зазначеною у заяві адресою не перебуває.

Перевіривши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що відповідно до ст.255 ЦПК України провадження по даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Так, із заяви ОСОБА_1 поданої до суду вбачається, що фактично це є скарга на дії державного виконаця. При цьому, вимоги в данй заяві та обгрунтування переплітаються із скаргою на дії державного виконавця, яка подається відповідно до ст.ст.447-449 ЦПК України та цивільним позовом, який подається відповідно до вимог ст. ст. 175, 176, 177 ЦПК України.

При цьому, клопотання ОСОБА_1 стосуються претензій до банку, який не є відповідачем по даній справі, та яка розглядається в порядку ст.ст.447-450 ЦПК України, тому не підлягають до задоволення.

Оскільки ст.ст.447-450 ЦПК України не передбачено розгляд заяв, які є фактично позовними заявами, та місять позовні вимоги до нотаріуса, який не є відповідачем в даній заяві, а також направлення заяви заявнику для усунення недоліків, то відповідно до ст..255 ЦПК України, слід дане провадження закрити, та роз'яснити ОСОБА_1, що він має право звернутися, з відповідним позовом до фізичної чи юридичної особи в разі порушення ними його прав, який подається відповідно до вимог ст.ст.4, 174-180 ЦПК України, а також зі скаргою на дії державного виконавця, відповідно до вимог ст..447 ЦПК України, в разі якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст.447-453, 255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження по справі за скаргоюОСОБА_1, зацікавлена особа: публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2на дії державного виконавця Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 та визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню, в зв'язку з тим, що позовна заява та позовні вимоги, не підлягають розгляду в порядку ст.ст..447-453 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Кисіль О.А.

Су