Справа № 463/6348/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/1150/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника заявника Львівської міської ради - Ваверчака Б.П., представника заінтересованої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської міської ради на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова в складі судді Стрепка Н.Л. від 13 березня 2018 року у справі за заявою Львівської міської ради, за участі заінтересованих осіб Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13 березня 2018 року заяву Львівської міської ради, за участі заінтересованих осіб Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання спадщини відумерлою - залишено без розгляду.

Вказану ухвалу оскаржила Львівська міська рада.

В своїй апеляційній скарзі просять ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про визнання спадщини відумерлою задоволити. Вважають ухвалу незаконною, прийнятою з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, не дослідженням всіх обставин справи в їх сукупності. Зазначають, що суд не взяв до уваги доказів долучених до заяви, не перевірив чи складала померла заповіт, не надав запит до нотаріального архіву, оскільки відомості про заповіти підлягають обов'язковій реєстрації в Спадковому реєстрі, а з довідок, які долучені до апеляційної скарги вбачається, що право власності за ОСОБА_6 зареєстроване з порушенням правил реєстрації, так як свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер 3-2720 видане 26.12.2017 року, що в свою чергу стверджує, що заповіт отримано у незаконний спосіб.

В судове засідання окрім представників заявника та заінтересованої особи ОСОБА_4 решта учасників справи (їх представники) не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено суду не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, те, що від представників заінтересованих осіб ОСОБА_6, ОСОБА_4 до суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу із викладом їх правової позиції по суті справи; від заінтересованої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, а заявника та заінтересовану особу ОСОБА_4 в судовому засіданні захищали представники.

Клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи із посиланням на перебування за кордоном, колегія суддів вважала необґрунтованим. Так, вказаний представник як і відповідно сама заінтересована особа були повідомлені про судове засідання заздалегідь із значним періодом до судового засідання, а саме 26.06.2018 року (розписка а.с. 146). Крім цього, сам факт наявності певних зайнятостей за кордоном не слід вважати обставиною, що унеможливлює участь у розгляді справи у суді апеляційної інстанції, з врахуванням завчасного повідомлення учасника (його представника) про судове засідання суду апеляційної інстанції, участь у якому не є обов'язковою, за винятком доведеності того, що такі зайнятості (обставини) об'єктивно унеможливлюють явку особи чи її представника у судове засідання, а також є пріоритетнішими по відношенню до розгляду справи, з врахуванням і того, що особа вжила всіх можливих заходів для забезпечення участі судовому розгляді. Крім цього, як вбачається із матеріалів справи у вказаної заінтересованої особи укладено угоди і з двома іншими представниками на захист його інтересів у суді, а саме із ОСОБА_8 та ОСОБА_9, останній із яких є адвокатом (довіреність, ордер із свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю а.с. 69, 105), які на даний час є чинними та які брали участь у розгляді справи у суді першої інстанції як представники заінтересованої особи. Однак заінтересованою особою знову ж жодним чином не вказано про неможливість участі вказаних представників у судовому засіданні суду апеляційної інстанції та поважність таких причин. Крім цього, не зазначено і причин особистої неявки та про поважність таких.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, представника заінтересованої особи - в заперечення скарги, що аналогічні доводам відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів заяви, апеляційної скарги, відзивів на неї, а також пояснень учасників справи та їх представників у судах першої та апеляційної інстанції, - колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.6 ст. 294 ЦПК України та залишаючи заяву без розгляду виходив з того, що заявник звернувся до суду з заявою про визнання спадщини квартири АДРЕСА_1 відумерлою та передачі її у власність територіальної громади. Заінтересованою особою ОСОБА_4 подано клопотання про залишення заяви без розгляду у зв'язку з наявністю спору про право, так як він набув спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу укладеного зі спадкоємцем ОСОБА_11 - ОСОБА_6, а тому існує цивільно-правовий спір, який не може розглядатись в порядку окремого провадження. З копії спадкової справи № 766/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_11, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що останньою 11 березня 2005 року складено заповіт на все її майно в користь ОСОБА_6 26 грудня 2017 року ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1. З інформаційної довідки № 113218281 від 7 лютого 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що власником спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 11 січня 2018 року є ОСОБА_4 Оскільки заявник просить визнати спадщину після смерті ОСОБА_11, а саме квартиру АДРЕСА_1, відумерлою та передати її у власність територіальної громади, а вказана квартира була успадкована ОСОБА_6 та в подальшому продана ОСОБА_4, - тому суд вважав, що виник спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, у зв'язку з чим заяву слід залишити без розгляду та роз'яснити Львівській міській раді право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону, доводи ж скарги правильних висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

Також, відповідно до ст. 335 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Однак, відповідно до ч.6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається із матеріалів справи Львівською міською радою подано до суду заяву, з участю заінтересованої особи Четвертої Львівської ДНК про визнання спадщини квартири АДРЕСА_1 відумерлою та передачу її у власність територіальної громади м. Львова.

У заяві посилались на те, що квартира АДРЕСА_1 загальною площею 52,2 кв.м. відповідно до реєстраційного посвідчення від 27.09.2000 року за №8469 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_11 вказували на те, що ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Відповідно до акту ЛКП «500» від 18.10.2017 року №6139 квартира АДРЕСА_1 закрита та опломобана. Заборгованість по даній квартирі за утримання будинку складає 1799,85 грн. Також, вказували на те, що після смерті ОСОБА_11 залишилась спадщина, але ніхто з спадкоємців не здійснив свого права на спадкування та не прийняв спадщини - квартиру АДРЕСА_1 у м. Львові.

Судом першої інстанції до участі у справі як заінтересованих осіб залучено ОСОБА_6, ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, уразі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об'єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно . Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов'язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи та учасниками не спростовано на даний час право власності на квартиру, про визнання якої як відумерлої спадщини подано заяву, - зареєстровано за ОСОБА_4, а саме 11.01.2018 року, відповідно до договору купівлі-продажу від цього ж числа, що зареєстрований Приватним нотаріусом Львівського МНО Тишківською Р.І.

До цього право власності на вказану квартиру, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М. було зареєстровано 26.12.2017 року за ОСОБА_6 (додатково Інформація із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності а.с. 71-72, 88, копія спадкової справи після смерті ОСОБА_14 П'ятої Львівської державної нотаріальної контори а.с. 39-65).

Вказані свідоцтво про право на спадщину, договір та записи в державному реєстрі прав на нерухоме майно є чинними та не скасованими.

Зважаючи на вказане, а саме те, що спадщину після смерті ОСОБА_14 прийнято, право власності на квартиру зареєстровано за однією із заінтересованих осіб підстав вважати, що квартира, про визнання якої як відумерлої спадщини подано заяву Львівською міською радою є відумерлою спадщиною, - немає. Однак, зважаючи на те, що такі правочини по суті заявником оспорювалися як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції, вважаючи, що таке майно заінтересованими особами по суті набуто незаконно, - судом першої інстанції правильно встановлено, що по суті має місце спір про право, який унеможливлює розгляд заяви в порядку окремого провадження, залишено заяву без розгляду та роз'яснено заявнику його право на звернення із аналогічними вимогами в позовному провадженні.

Зважаючи на вказане підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції - немає.

Тому доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, залишивши оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Доводи ж, на які посилається в апеляційній скарзі апелянт можуть бути предметом дослідження в процесі розгляду справи позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Львівської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 липня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра