РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/877/17

16 липня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - державний нотаріус Костопільської районної державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_5 та приватний нотаріус Костопільського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування позову покликається на те, що 10 серпня 2016 року помер його батько ОСОБА_7 Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Костопіль, вулиця Винниченка, 4 Рівненської області. За життя, 11 вересня 2014 року, батько склав заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Костопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за №2-463, за яким все своє майно заповів ОСОБА_2

Позивач після смерті батька спадщину прийняв, подавши 06.12.2016 року до приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 заву про прийняття спадщини за законом, на підставі якої заведено спадкову справу №164/2016. Спадкоємець по заповіту - ОСОБА_9 спадщини не приймала, оскільки із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не зверталася.

Вважає, що оскільки відповідач не прийняла спадщину по заповіту у порядку, встановленому ст.1268-1270 ЦК України, спадкування після смерті ОСОБА_7 повинно здійснюватися по закону і він являється єдиним спадкоємцем 1-ої черги, який спадщину прийняв. За таких обставин просив суд визнати за ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у місті Костопіль Рівненської області по вулиці Вінниченка, №4.

29 серпня 2017 року позивачем до суду було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просив визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 16 червня 2017 року приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_2 на 1/4 частку спадкового майна після смерті батька ОСОБА_7, який помер 10.08.2016 року, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, надану для їх обслуговування, що знаходиться в м. Костопіль вулиця Винниченка, 4 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати за ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований у місті Костопіль Рівненської області по вулиці Вінниченка, № 4 та стягнути з відповідача на його користь усі понесені судові витрати по справі .

Мотивуючи збільшення позовних вимог позивач покликається на те, що відповідно до листа приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 № 600/02-14 від 16.06.2017 року йому повідомлено, що 16.06.2017 року відповідачу у справі - ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку спадкового майна після смерті батька ОСОБА_7, який помер 10.08.2016 року, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, надану для їх обслуговування, що знаходиться в м. Костопіль вулиця Винниченка, 4, які належали батьку спадкодавця ОСОБА_10, спадщину після смерті якого батько позивача прийняв, але не оформив, оскільки помер. Вказаним листом також роз'яснено про його право на обов'язкову частку у спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК України, яка становить 1/4 частку від згаданого вище майна.

Однак, враховуючи заявлену вимогу про визнання права власності на спадкове майно - на весь житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Винниченка, 4 у м. Костопіль, вважає, що видане нотаріусом для відповідача свідоцтво про право на спадщину є таким, що порушує його права, а тому підлягає до скасування.

Ухвалою Костопільського районного суду від 16 квітня 2018 року до участі у справі було залучено державного нотаріуса Костопільської районної державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_5 та приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу ОСОБА_6, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. В обґрунтування заперечень проти заявлених позовних вимог пояснили, що відповідачем ОСОБА_2 оформлено документи про прийняття спадщини по закону після смерті діда та дядька ОСОБА_7 Жодний з оформлених та виданих їй документів не було оскаржено та не скасовано на даний час. Вважають позовні вимоги безпідставними .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державний нотаріус Костопільської районної державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_5 та приватний нотаріус Костопільського районного нотаріального округу ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що державним нотаріусом було заведено спадкову справу №210/2014 щодо майна померлого ОСОБА_10, який помер 14.07.2014 р, на підставі поданих заяв ОСОБА_12 та ОСОБА_2 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку та земельної ділянки. Відповідно до волі спадкодавця ОСОБА_7, з врахуванням норми ст.1241 ЦК України, було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_2 на 1/4 частку спадкового майна і роз'яснено позивачу його право на обов'язкову частку на спадщину після смерті батька ОСОБА_7 Вважають вимоги позивача безпідставними та просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, пояснення третіх осіб, дослідивши письмові докази по справі, та надавши правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2016 року помер ОСОБА_7, що стверджується копією актового запису про смерть №245 від 12 серпня 2016 року .

Позивач є сином померлого ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про встановлення батьківства І-ГЮ №101119 від 29.10.1998 року.

За життя, 11 вересня 2014 року, ОСОБА_7 склав заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Костопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за №2-463, за яким все своє майно заповів ОСОБА_2

16 грудня 2016 року позивач подав до приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_7, на підставі якої заведено спадкову справу №164/2016, що підтверджується копією ОСОБА_11 про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46052284 від 06.12.2016 року.

Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_6 № 267 від 30.03.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову частку у спадковому майні в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності майна спадкодавцеві.

16 червня 2017 року приватним нотаріусом Костопільського нотаріального округу ОСОБА_6, відповідачу ОСОБА_2, як спадкоємцю після смерті ОСОБА_7, було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно - 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Костопіль, вулиця Винниченка, 4 Рівненської області, зареєстроване в реєстрі під №1048 та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно - 1/4 частки земельної ділянки площею 0,0626 га, що знаходиться в місті Костопіль, вулиця Винниченка, 4 Рівненської області, зареєстроване в реєстрі під №1049.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 № 600/02-14 від 16.06.2017 року ОСОБА_4 повідомлено, що 16.06.2017 року відповідачу у справі - ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку спадкового майна після смерті батька ОСОБА_7, який помер 10.08.2016 року, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, надану для їх обслуговування, що знаходиться в м. Костопіль вулиця Винниченка, 4, які належали батьку спадкодавця ОСОБА_10, спадщину після смерті якого останній прийняв, але не оформив, оскільки помер та роз'яснено про його право на обов'язкову частку у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України, яка становить 1/4 частку від згаданого вище майна.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що спірне спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,0626 га, яка надана для їх обслуговування, кадастровий номер :01:002:0392, що знаходяться в місті Костопіль, вулиця Винниченка, 4 Рівненської області належало на праві приватної власності ОСОБА_10, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САА №044675 від 12.11.2004 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №244477 від 02.04.2007 року.

14 липня 2014 року ОСОБА_10 помер.

З матеріалів спадкової справи №210/2014, яка була заведена після смерті ОСОБА_10, спадкове майно прийняли його син ОСОБА_7, який постійно проживав разом з ним на час відкриття спадщини та онука померлого ОСОБА_2, оскільки дочка померлого ОСОБА_12, яка є спадкоємцем за законом першої черги, відмовилась від прийняття спадщини на її користь, а остання подала заяву про прийняття спадщини. Дана обставина підтверджується заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини від 30.10.2014 року, заявою ОСОБА_12 про відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи від 11.09.2014 року, та довідки №4063 від 11.09.2014 року.

03 червня 2017 року державним нотаріусом Костопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, відповідачу ОСОБА_2, як спадкоємцю після смерті ОСОБА_10, було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно - 1/2 частки від якої відмовилась дочка ОСОБА_12, житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Костопіль, вулиця Винниченка, 4 Рівненської області, зареєстроване в реєстрі під №1-406 та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно - 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0626 га, кадастровий номер :01:002:0392, що знаходиться в місті Костопіль, вулиця Винниченка, 4 Рівненської області, зареєстроване в реєстрі під №1-408.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави вважати, що особа на свій розсуд розпоряджається своїм майном на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в абз. 3 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом(стаття 1301 ЦК України). Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Враховуючи зазначені положення закону та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини, суд не вбачає підстав для застосування ст.1301 ЦК України для визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Костопільського нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_2 на 1/4 частку спадкового майна після смерті ОСОБА_7, який помер 10.08.2016 року - недійсним та скасування його державної реєстрації.

Суд рахує, що свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом від 16.06.2017 року видано у відповідності до чинного законодавства, відповідно до волі спадкодавця ОСОБА_7, порушень при його посвідченні нотаріусом не було допущено.

Що ж до вимоги позивача, щодо визнання за ним, ОСОБА_4, права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у місті Костопіль Рівненської області по вулиці Вінниченка, № 4, то суд рахує її також необґрунтованою.

В судовому засіданні встановлено, що батько позивача ОСОБА_7 за життя розпорядився своєю часткою у майні, що підтверджується складеним заповітом від 11.09.2014 року, який знаходиться в матеріалах спадкової справи після його смерті, який є чинним та ніким не оскаржений .

Відповідно до ст.1241 ЦК України, позивач ОСОБА_4, має право на обов'язкову частку у спадщині, яка становить 1/4 частку від згаданого вище майна.

Як встановлено в судовому засіданні, приватний нотаріус Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_6 повідомила позивача про його право на обов'язкову частку у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України, яка становить 1/4 частку від згаданого вище майна та можливість отримання свідоцтва про право власності на спадщину, про що свідчить лист № 600/02-14 від 16.06.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Разом з тим звернутися в суд за захистом свого суб'єктивного права має не кожен громадянин, а лише особа, яка заінтересована в такому захисті.

Позивач не надав суду жодних доказів, яким чином порушені його права та законні інтереси як спадкоємця після смерті батька, а судом не встановлено таких порушень.

За таких обставин суд рахує, що позов є необґрунтованим і не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, сплачений при подачі позову судовий збір в 640,00 грн. покладається на витрати позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,10, 11, 12,13, 229, 258, 265,268 ЦПК України, ст.ст. 1223,1233,1241,1301ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - державний нотаріус Костопільської районної державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_5 та приватний нотаріус Костопільського районного нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_4 (житель ІНФОРМАЦІЯ_1, Рівненська обл.), код платника податків НОМЕР_1.

Відповідач:

ОСОБА_2, (жителька м.Костопіль,вул.Винниченка,4 Рівненської області ), код платника податків НОМЕР_2 .

СуддяОСОБА_13

Повне рішення суду складено 27 липня 2018 року.

Суддя Л.А.Грипіч