АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 620/778/17

Провадження № 22-ц/790/2352/18

24 липня 2018 року

м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 12 лютого 2018 року (суддя Бойко Г.В.)

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Зачепилівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Харківській області про усунення від права на спадкування за законом, -

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Зачепилівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Харківській області про усунення від права на спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначала, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачі - діти спадкодавця, ОСОБА_2, та ОСОБА_3, маючи можливість надавати необхідну допомогу батькові, який внаслідок важкого захворювання був у безпорадному стані, ухилялися від такого обов'язку, хоча останній звертався за допомогою до них а вони мали можливість цю допомогу надати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали свої вимоги.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Зачепилівська державна нотаріальна контора в особі нотаріуса ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 12.02.2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що нею надані всі докази на підтвердження вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 21.11.2016 року серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є син та донька - відповідачі по даній справі (ст.1261 ЦК України).

Позивач по справі ОСОБА_1 в позові зазначала, що ОСОБА_4 влітку 2016 року тяжко захворів, перебував у безпорадному стані та потребував допомоги.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведені факти ухилення відповідачів від надання спадкоємцеві допомоги при можливості її надання, а також факт перебування спадкоємця в безпорадному стані.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону виходячи з наступного.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ч. 5 ст. 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як роз'яснено в п. 6 Постанови Пленуму верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК(435-15) стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади).При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Таким чином, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі.

ОСОБА_1 зазначала на те, що ОСОБА_4 звертався за допомогою до відповідачів, але вони йому відмовили. Фактично відповідачі з батьком не спілкувалися, були поодинокі випадки спілкування по телефону.

Згідно матеріалів справи та пояснень учасників процесу, показів свідків, вбачається, що ОСОБА_4 помер у віці 53 років, хворів, але не перебував у безпорадному стані, рухався самостійно, без будь-якої допомоги.

Відповідач ОСОБА_3, має на своєму утриманні чотирьох малолітніх дітей, ніде не працює, отримує допомогу на дітей, інших джерел доходів крім домашнього господарства не має.

Відповідач ОСОБА_2 має також малолітню дитину на той і теперішній час він і його дружина ніде не працюють, ніяких доходів крім соціальної допомоги на дитину не отримують.

Доказів того, що ОСОБА_4, потребував і звертався до них за допомогою, крім показів свідків та заяви позивача, яким судом першої інстанції надано належну оцінку не надано. Крім того, згідно показів свідка ОСОБА_6, яка працює головним лікарем Зачепилівської ЦРЛ остання зазначала, що оглядала хворого ОСОБА_4, він перебував в задовільному стані.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідачів, останні мали можливість її надати, проте умисно ухилялися від обов'язку щодо її надання, оскільки сам лише факт тривалого не спілкування спадкоємців зі спадкодавцем сам по собі не може бути підставою для застосування ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Сам факт звернення особи до лікарняного закладу для обстеження не можна вважати доказом а ні безпорадного стану особи, а ні того, що він потребує сторонньої допомоги.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що позивачем не доведена наявність обставин, передбачених ст. 1224 ЦК України.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, були предметом розгляду судом першої інстанції, яким суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 12 лютого 2018 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 липня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко