Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1208/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі головуючий - суддя Леньо В.В., секретар судового засідання Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони уклали шлюб 19 січня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області за актовим записом №6.

В шлюбі народили сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, їхній шлюб носить формальний характер, а фактично розпався. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься її заява в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задовольнити.

Відповідач, в підготовче судове засідання не зявився, ним до суду подано заяву про визнання позову. Розгляд справи просить провести без його участі.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, з врахуванням того, що відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом.

Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Сторони зареєстрували шлюб 19 січня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області за актовим записом №6 (а.с.6).

В шлюбі народили сина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони припинили шлюбні відносини, їхній шлюб носить формальний характер.

Сторони остаточно визначилися і в подальшому спільною сімєю проживати не бажають. Наполягають на розірванні шлюбу.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, що має істотне значення, а відтак, позовні вимоги слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частиною 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що стороні, уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, судовий збір в сумі 352,40 грн. підлягає поверненню з державного бюджету на користь позивача за вимогу про розірвання шлюбу.

Що стосується стягнення витрат на правову допомогу, повязані з розглядом судової справи, то суд констатує наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Така позиція закріплена і у п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Пунктом 48 вищезазначеної постанови встановлено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження обставин понесення витрат на правову допомогу позивачем не представлено суду жодного документально підтвердженого доказу фактичного понесення таких витрат.

За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказах суд приходить до переконання, що в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не доведено суду понесення нею витрат на правову допомогу, а тому підстави для задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.105, 110, 112 СК України, згідно ст.ст.12, 81, 141, 142, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 січня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану Обухівського міськрайонного управління юстиції в Київській області за актовим записом №6 - розірвати.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканці АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп., сплаченого нею при зверненні з даним позовом в загальному розмірі 704 гривень 80 коп. відповідно до квитанції № 1261-3974-9102-9828 від 15.06.2018 в ПАТ «ПриватБанк».

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканці АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийОСОБА_4