Номер провадження: 22-ц/785/1100/18
Номер справи місцевого суду: 522/4415/15-ц
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 року м. Одеса

Справа №522/4415/15-ц

Провадження №22-ц/785/1100/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

з участю секретаря судового засідання - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання виконати умови кредитного договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Домусчі Л.В. 31 травня 2017 року в м. Одеса,

встановив:

У березні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про зобов'язання виконати умови кредитного договору і в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 23.03.2007 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0.

Виконання вказаного договору було забезпечене договорами поруки з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та іпотечними договорами з ОСОБА_3 від 23.03.2007 року, відповідно до яких АКІБ «УкрСиббанк» було передано в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно п.1.1. кредитного договору банк зобов'язувався надати позивачу як позичальнику однією сумою кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 80 000 долл. США в порядку та на умовах, визначених Договором.

В порушення п.1.1.,1.5, 3.1. кредитного договору банк не надав позичальнику кредит, тобто грошові кошти та не зарахував на поточний рахунок.

Позивачка просила зобов'язати ПАТ «УкрСиббанк» до виконання кредитного договору та надати їй кредит у розмірі 80 000 долл. США.

Рішення ухвалено у відсутності відповідача ПАТ «УкрСиббанк», третьої особи ОСОБА_4

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено (т.2 а.с.160-162).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (т.2 а.с.168-170).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи; не прийнято до уваги відсутність письмових доказів про надання ОСОБА_2 80 000 доларів США кредиту; не надано правової оцінки висновку експерта про те, що підпис на заявці про видачу готівки від 23.03.2007 року не належить ОСОБА_2; не враховано, що кредитні кошти не були зараховані на поточний рахунок, оскільки у ОСОБА_2 відсутній такий рахунок і жодного іншого рахунку, на який могли б зарахуватися 80 000 доларів США, вона не відкривала; суд помилково посилався на те, що ОСОБА_2 до 2011 року сплачувала кошти за кредитним договором, оскільки матеріали справи таких доказів не містять.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що факт отримання ОСОБА_2 кредитних коштів в сумі, визначеній у кредитному договорі 80 000 доларів США підтверджується самим письмовим кредитним договором; що судом правомірно не взято до уваги висновок експерта, оскільке експертне дослідження не є беззаперечним доказом у справі; факт виконання банком п. 1.5. кредитного договору про зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника № 0900 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням, наданою банком випискою за вказаним рахунком; судом правильно вораховано факт оплати позичальником кредитних коштів до 2011 року.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін,виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те, що факт укладення сторонами кредитного договору 23.03.2007 року підтверджений матеріалами справи, не спростований відповідачем доводи відповідача щодо погашення цього кредиту до 2011 року згідно виписки по кредитному договору № 00, про існування заборгованості за кредитним договором позичальнику відомо з інших цивільних справ про стягнення кредитної заборгованості, розгляд яких розпочатоще у 2011 році.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступного.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства (статті 638, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України).

У відповідності до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.03.2007 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 (про застосування ануїтетної схеми погашення), згідно п.1.1. якого банк зобов'язувався надати позичальнику однією сумою кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 80 000 долл. США, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у порядку та на умовах, визначених Договором. Надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін: 216 місяців- п.1.1.1. / т. 1 а.с. 6-15/. Встановлено, що банк і позичальник уклали кредитний договір у письмовій формі, як вимагається частиною першою статті 1055 ЦК України, що є безперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його укладення.

В судовому засіданні колегії суддів Геращенко Т.А. не заперечувала факт укладення та підписання зазначеного договору кредиту.

Згідно п.1.1.2. договору позичальник зобов'язується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 935 долл. США в день сплати ануїтетних платежів.

Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту та сплатити проценти, штрафи та інші платежі на рахунок №304.

Пунктом 1.5., пунктом 6.2. договору передбачено, що кредит надається шляхом: - зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника №0900 для подальшого використання за цільовим призначенням.

Договором банківського рахунку від 23.03.2007 року підтверджено відкриття АКІБ «Укрсиббанк» ОСОБА_2 поточного банківського рахунку /т.1 а.с. 93/.

Також 23.03.2007 року укладено договір № 634 про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки АКІБ «Укрсиббанк» на ім'я ОСОБА_2 /т. 1 а.с. 94/.

Договором № 633 від 23.03.2007 року АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 уклали договір карткового рахунку /т. 1 а.с. 95/.

Згідно п. 1.4. договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб , а саме на придбання квартири у новобудові.

Згідно договору №5/55 про дольову участь у будівництві житла від 12.01.2006 року ОСОБА_2 уклала договір про дольову участь у будівництві житла з ЧП «Моноліт» на будівництво однокімнатної квартири НОМЕР_2 загальною площею 117,95 кв.м. в кварталі забудови АДРЕСА_3 /т. 1 а.с. 132/.

Також п.2.1. кредитного договору передбачена застава у забезпечення виконання зобов'язань, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та квартиру за адресою: АДРЕСА_2

Виконання вказаного договору було забезпечене укладеними АКІБ «УкрСиббанк» договорами поруки з ОСОБА_3 №103744 /т. 1а.с.16-17/ та з ОСОБА_4 №103741 /т.1 а.с.18-19/, та нотаріально посвідченими іпотечними договорами з ОСОБА_3 і з ОСОБА_2 від 23.03.2007 року, відповідно до яких АКІБ «УкрСиббанк» було передано в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 /т. 1 а.с. 25-29/.

Право вимоги заборгованості за кредитним договором від 23.03.2007 року боржника ОСОБА_2 було відступлено на користь АТ «Дельта Банк» відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, згідно Акту прийому-передачі від 28.04.2012 року/ т.1 а.с.53-54/.

Згідно виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та витягу з Додатку №1, Акту прийому-передачі документації від 28.04.2012 року ПАТ «Укрсиббанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.03.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк, та згідно договору про відступлення прав за іпотечними договорами відступив права вимоги за іпотечними договорами, укладеними в забезпечення виконання вказаного кредитного договору. /т.1 а.с.70-71, 80/.

Згідно заявки № 11 від 23.03.2007 року на переказ готівки зараховано на рахунок №0900 фізичної особи ОСОБА_2 80 000 дол,США, що еквівалентно 404 000 грн. /т.1 а.с. 73/. Оригінал заявки № 11 на а.с. 174 в томі 1.

Згідно заявки № 8 від 23.03.2007 року на переказ готівки зараховано на рахунок №0900 фізичної особи ОСОБА_2 6060 грн. /т.1 а.с. 72/.

Випискою по кредитному договору ОСОБА_2 за період з 23.03.2007 року по 26.04.2012 року встановлена прострочена заборгованість за кредитним договором від 23.03.2007 року /т. 1 а.с.74-77/.

Згідно меморіального ордеру № від 23.03.2007 року АКІБ «Укрсиббанк» перехував кошти у розмірі 80 000 доларів США в гривневому еквіваленті 404 000 грн. одержувачу ОСОБА_2 на рахунок №0900, призначення платежу - надання кредиту згідно угоди № 0 від 23.03.2007 року / т. 1 а.с. 220/.

Рух коштів у розмірі 80 000 доларів США по рахунку №0900 на ім'я ОСОБА_2 відображено в довідці /т. 1 а.с.219/.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник. А позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір № 0 від 23.03.2007 року укладений у письмовій формі, підписаний обома сторонами договору. За умовами цього кредитного договору кошти були зараховані банком на поточний рахунок позичальника № 0900, що підтверджено документально матеріалами справи.

Тому посилання апеляційної скарги на відсутність документів отримання позивачкою готівки за кредитним договором № 0 від 23.03.2007 року на увагу не заслуговують.

Посилання апеляційної скарги на наявність висновку експерта № 7808 від 30.09.2016 року судової почеркознавчої експертизи про те, що підпис від імені ОСОБА_2 у заявці №11 від 23.03.2007 року виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою /т.2 а.с.32-36/ не може бути підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 147 ЦПК України, який діяв станом до 15.12.2017 року, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а саме: наявність письмових підписаних сторонами договорів позики, іпотеки, поруки, доказів зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника у подальшому використанні за цільовим призначенням, випискою по рахунку, яка є офіційним документом, що підтверджує факт отримання позичальником кредитних коштів,та протягом чотрирьох років погашення кредиту у розмірі біля 17000 доларів США, колегія суддів прийшла до висновку про необгрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутності підстав для скасування судового рішення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права,які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 372, 374, 375,381-384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення , а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови , зазначений строк обчислюється з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30.07.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова