Справа № 500/3578/18
Провадження № 2/500/2437/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Адамова А.С.,

за участю секретаря Нікітіної Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2018 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять: визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 24 липня 2010 року, право власності на земельну ділянку площею 2,78 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 24 липня 2010 року, право власності на земельну ділянку площею 2,78 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свої вимоги мотивують тим, що нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельних ділянок за законом, у звязку із виправленнями у написанні дати видачі Державного акту на право приватної власності на землю, та також, право власності на іншу земельну ділянку тау од не оформлено належним чином.

Позивачі в судове засідання не зявилися, надали до суду письмові заяви, в якій просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 03.07.2018 року витребувано від Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області копію спадкової справи, заведеної після померлого 07 лютого 2004 року ОСОБА_4, та копію спадкової справи №27/2011 від 18.01.2011, заведеної після померлого 24 липня 2010 року ОСОБА_3.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 20.02.2003р. Ізмаїльською районною державною адміністрацією на імя ОСОБА_4було видано Державний акт на право приватної власності на землю Серія РІ №467206, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-16-213, на земельну ділянку площею 2,78 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Дана інформація також підтверджена листом Міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та місті ОСОБА_5 управління Держгеокадастру в Одеській області №2159/126-18 від 10.07.2018р.

Згідно Договору спадкоємців від 13.12.2005р., посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-2701, у власність ОСОБА_3 перейшла земельна ділянкаплощею 2,78 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як спадкоємцю після смерті батька ОСОБА_4.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серія РІ №467204, виданого 28.02.2003р. Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-16-215, ОСОБА_6 належитьземельна ділянка площею 2,78 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Дана інформація також підтверджена листом Міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та місті ОСОБА_5 управління Держгеокадастру в Одеській області №2159/126-18 від 10.07.2018р.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №222267 від 24.07.2010р., виданого виконкомом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 помер 24.07.2010 року.

Після смерті ОСОБА_3, згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить, зокрема, земельна ділянка площею 2,78 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія РІ №467204, виданого 28.02.2003р. Ізмаїльською районною державною адміністрацією, та земельна ділянка площею 2,78 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкував після смерті ОСОБА_4, що підтверджено Договору спадкоємців від 13.12.2005р., посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-2701.

За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51382349 від 27.03.2018 року.

Позивачі є дітьми спадкодавця, що підтверджено свідоцтвами про їх народження, копії яких наявні у матеріалах справи, тобто є спадкоємцями першої черги за законом. Спадщину вони прийняли шляхом подачі в установлений законом строк заяв про прийняття спадщини до нотаріуса. На частину спадщини вони вже отримали чотири свідоцтва про право на спадщину за законом.

Іншій спадкоємець першої черги за законом дружина спадкодавця ОСОБА_7 відмовилася від прийняття спадщини після чоловіка на користь позивачів, про що надала заяву до нотаріуса, копія якої наявна у матеріалах справи.

Позивачами укладено договір спадкоємців щодо розподілу спадкового майна, згідно якого у власність ОСОБА_1 переходить право власності на земельну ділянку площею 2,78 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю Серія РІ №467206, виданий 20.02.2003р. Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-16-213); а ОСОБА_2 - право власності на земельну ділянку площею 2,78 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю Серія РІ №467204, виданий 28.02.2003р. Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-16-215).

На звернення позивачів до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою від 27.03.2018 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки, письмовою відповіддю нотаріуса за №342/02-14 від 27.03.2018р. їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, у звязку із тим, що у Державному акті на право приватної власності на землю Серія РІ №467204 є виправлення у написанні дати його видачі, а на другу земельну ділянку відсутній правовстановлюючий документ, що міг би підтвердити право власності та належності майна спадкодавцеві.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (68600, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (68654, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Першотравневе, вул.. Вишнева (Комсомольська), 31а, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (68654, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Першотравневе, провул. Свободи, 1, Код ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 24 липня 2010 року, право власності на земельну ділянку площею 2,78 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю Серія РІ №467206, виданий 20.02.2003р. Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-16-213).

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 24 липня 2010 року, право власності на земельну ділянку площею 2,78 гектарів, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю Серія РІ №467204, виданий 28.02.2003р. Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-16-215).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: А.С. Адамов