Провадження № 2/522/3926/18
УХВАЛА

25 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Ткаченко О.О.

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої реконструкцією та зайняттям прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться справа ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої реконструкцією та зайняттям прибудинкової території.

Ухвалою від 28 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі.

Після скасування 20 листопада 2017 року заочного рішення Приморським районним судом м. Одеси продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої реконструкцією та зайняттям прибудинкової території

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судове засідання 25.07.2018 року представник позивача повторно не з?явився, був викликаний належним чином в судове засідання 06.06.2018 року та 25.07.2018 року.

Заяв про розгляд справи за відсутності позивача чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем не подавалось.

Представником відповідача подано заяву про залишення без розгляду позову ОСОБА_2, в зв?язку з повторною не явкою позивача без поважних причин.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд встановив, що матеріали справи містять докази належного сповіщення позивача про розгляд справи у судових засідання, що були призначені 06.06.2018 року та 25.07.2018 року, про що в матеріалах справи є відповідна інформація.

Заяв про розгляд справи за відсутності позивача чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем не подавалось.

Довіреність видана позивачем ОСОБА_1 на представництво її інтересів на імя ОСОБА_4 закінчилась 06 березня 2018 року.

З огляду на складність змісту правовідносин між сторонами, справа не може бути розглянута без участі позивача.

Позивач користується пільгами щодо сплати судового збору за звернення до суду, а позов вже тривалий час знаходиться в провадженні суду при цьому позивач не вчиняє будь-яких дій для розгляду справи.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 2 ЦПК України, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд розцінює безпідставні не явки позивача, яка сповіщена належним чином про час, дату і місце судового засідання як зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що є недопустимим.

Крім того, Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що виразились у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що привело до затягування судового розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає можливим застосувати наслідки, які передбачені ст. 257 ЦПК України та залишити позов ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст.. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої реконструкцією та зайняттям прибудинкової території залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста ОСОБА_1 протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська

25.07.2018