Справа № 635/1489/17
Провадження № 2/635/1631/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2018 року
смт. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Токарєвої Н.М.,
секретар - Антонян М.В.,
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1,
відповідач: ОСОБА_2,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
12 березня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини з 700,00грн. до 1200,00грн. щомісяця.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 21 квітня 2007 року. Шлюб розірвано згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 02.12.2010р. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 22.11.2010р. відповідач повинен був сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 300,00грн. щомісяця. Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 25.11.2015р. відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700,00грн. щомісячно. Дитина потребує санаторно курортного лікування, навчається у футбольній школі, що потребує від батьків фінансування. Відповідач нерегулярно сплачує аліменти, інших дітей не має, має нерегулярний мінливий дохід, матері самостійно важко утримувати дитину, тож позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання на 14 травня 2018 року о 10 год. 00 хв., яке перенесено слуханням на 22 червня 2018 року о 10год. 50хв. та 17 липня 2018 року о 09год. 00хв. в звязку з неявкою в судове засідання учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином, тож справа розглядається за його відсутності.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року, від якого у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 118907.
Шлюб між сторонами розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02 грудня 2010 року у справі № 2-6048/10.
Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2010 року у справі № 2-6060 2010 року, з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 300 (триста) гривень.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 листопада 2015 року у справі № 635/8142/15-ц розмір аліментів на утримання дитини збільшено з 300,00грн. до 700,00грн. щомісяця.

Рішення судів набрали законної сили, однак відповідачем не виконуються у повному обсязі.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виконаним Старшим державним виконавцем Нововодолазького районного ВДВС ГТУЮ в Харківській області від 28 лютого 2018 року, заборгованість по сплаті аліментів з відповідача становить 14120,00грн.

Позивач самостійно забезпечує дитину харчуванням, одягом, взуттям, канцелярськими товарами, організовує дозвілля та розвиток доньки, відповідач нерегулярно забезпечує матеріально сина.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що на даний час грошових коштів визначені у якості аліментів за вищевказаним рішенням суду, об'єктивно не достатньо для утримання дитини на належному рівні.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 та 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс13.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитини.

Відповідно до ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2018 року 1860 гривень, з 01 липня - 1944 гривні, з 01 грудня - 2027 гривень.

Згідно принципів Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її розвитку, освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

Отже, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує потребу малолітньої дитини у належному її матеріальному забезпеченні та вважає за необхідне розмір стягуваних за вищевказаним рішенням суду аліментів збільшити і продовжувати стягувати з відповідача для забезпечення гармонійного розвитку дитини аліменти по 1200,00грн. щомісячно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно змісту ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У сукупності наведеного, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтовані, та підлягають задоволенню, а тому суд збільшує розмір аліментів, визначенийна підставі рішень Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2010 року у цивільній справі № 2-6060/2010 та 25 листопада 2015 року по цивільній справі № 635/8142/15-ц, тож підлягає стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1200,00грн. (одна тисяча двісті гривень нуль копійок), починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у сумі 704,80грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів визначений на підставі рішень Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2010 року по цивільній справі № 2-6060/2010 та 25 листопада 2015 року по цивільній справі № 635/8142/15-ц, які сплачує ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, орган, що видав 6347 08.11.2017р., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 43, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії МН 954293, виданий Харківським РВ ГУМВС України в Харківській області 12.12.2007р.. зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 12, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, в твердій грошовій сумі з 700,00грн. (сімсот гривень нуль копійок) до 1200,00грн. (одна тисяча двісті гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, орган, що видав 6347 08.11.2017р., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 43, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії МН 954293, виданий Харківським РВ ГУМВС України в Харківській області 12.12.2007р.. зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 12, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00грн. (одна тисяча двісті гривень нуль копійок) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня предявлення позовної заяви про збільшення розміру аліментів до суду, тобто з 12 березня 2018 року і досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, орган, що видав 6347 08.11.2017р., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 43, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення відповідно до Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України 2147-VIII 03.10.2017р., може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії МН 954293, виданий Харківським РВ ГУМВС України в Харківській області 12.12.2007р., зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, б. 12, ідентифікаційний номер НОМЕР_3;

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, орган, що видав 6347 08.11.2017р., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 43, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Поний текст рішення складений 25 липня 2018 року.

Суддя Н.М. Токарєва