Номер провадження: 22-ц/785/3176/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3, субєкт оскарження державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4, зацікавлені особи - Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

14 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в котрій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо винесення 26.10.2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 522/5887/15-ц від 21.06.2016 року про зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» вчинити всі необхідні дії для нарахування відсотків за депозитним договором № SAMDN 7162 від 28.05.2013 року за період з березня 2014року по час фактичного виконання відповідачем зобов'язань за вказаним договором, розблокування депозитного рахунку за договором № SAMDN 7162 від 28.05.2013 року; виплати депозитного вкладу в іноземній валюті(долари США) та відсотків Зобов'язати державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 522/5887/15-ц від 21.06.2016 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 року скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо винесення 26.10.2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 522/5887/15-ц від 21.06.2016 року про зобовязання ПАТ КБ «ПриватБанк» вчинити всі необхідні дії для нарахування відсотків за депозитним договором № SAMDN 7162 від 28.05.2013 року за період з березня 2014 року по час фактичного виконання відповідачем зобовязань за вказаним договором, розблокування депозитного рахунку ОСОБА_3 за договором № SAMDN 7162 від 28.05.2013 року; виплати депозитного вкладу в іноземній валюті (долари США) та відсотків за депозитним договором № SAMDN 7162 від 28.05.2013 року. Зобовязано державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 522/5887/15-ц від 21.06.2016 року.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ПАТ КБ «Дельта Банк» в особі свого представника звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що дії державного виконавця Коломойцева К.В. повністю відповідали вимогам Закону та були здійсненні в межах наявних у державного виконавця повноважень.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

21.06.2016 року Приморським районним судом м. Одеси, на виконання рішення Приморського районного суд м. Одеси від 23.09.2015 року, яке набрало законної сили 19.05.2016 р., по справі № 522/5887/15-ц був виданий виконавчий лист про зобовязання ПАТ КБ «ПриватБанк» вчинити всі необхідні дії для нарахування відсотків за депозитним договором № SAMDN 7162 від 28.05.2013 року за період з березня 2014 року по час фактичного виконання відповідачем зобов'язань за вказаним договором, розблокування депозитного рахунку ОСОБА_3 за договором № SAMDN 7162 від 28.05.2013 року; виплати депозитного вкладу в іноземній валюті (долари США) та відсотків за депозитним договором № SAMDN 7162 від 28.05.2013 року.

04.08.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа, що видав Приморський районний суд м. Одеси 21.06.2016 року по справі № 522/5887/15-ц.

15.08.2016 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, що був виданий Приморським районним судом м. Одеси 21.06.2016 року, на виконання рішення Приморського районного суд м. Одеси від 23.09.2015 року, яке набрало законної сили 19.05.2016 року по справі № 522/5887/15-ц.

02.09.2016 року та 14.10.2016 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 приймалися постанови про накладення штрафу на боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» за невиконання без поважних причин рішення у встановлений державним виконавцем строк в розмірі 1020 гривень та 2040 гривень.

25.10.2016 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 на адресу Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області 25.10.2016 року направлено повідомлення про вчинення посадовими особами ПАТ КБ «ПриватБанк» кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

25.10.2016 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, що був виданий Приморським районним судом м. Одеси 21.06.2016 року, на виконання рішення Приморського районного суд м. Одеси від 23.09.2015 року, по справі № 522/5887/15-ц.

На теперішній час Жовтневий відділ ДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ в Дніпропетровський області перейменовано на Соборний відділ ДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статей 1, 5 Закону, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому випадку порушених прав Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

У відповідності до ст. 2 Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обовязковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та обєктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно до положень ст. 18 Закону, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

Частиною 1 ст.6 згаданого Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи державний виконавець не перевіривши наявність у боржника коштів, цінних паперів, іншого майна, на яке можливо було б звернути стягнення з метою виконання рішення суду, не виконавши інших необхідних дій для належного виконання рішення суду виніс постанову по закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України (у редакції, яка діяла на момент розгляду скарги), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України України (у редакції, яка діяла на момент розгляду скарги) у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно вважав, що скарга ОСОБА_3 на неправомірні дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не забезпечено належним чином примусове виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 21 червня 2016 року.

При цьому, суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги посилання представника відділу на ДВС на правову позицію, викладену ВСУ у постанові у справі №6-1829цс.

Такі посилання досліджувались судом апеляційної інстанції за розглядом апеляційної скарги державного виконавця Соборного відділу ДВС м. Дніпро ГТУЮ в Дніпропетровській області на ухвалу суду від 23.01.2017 року, та не були прийняті до уваги, оскільки боржником за даним виконавчим провадження визначено ПАТ КБ «ПриватБанк», котрий зобов'язаний особисто вчинити певні дії. При цьому вказана постанова ВСУ була винесена за інших обставин справи.

Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обовязкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступі до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов'язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обовязок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Проте, суд першої інстанції вірно вбачав, що протягом тривалого часу рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2015 року залишається не виконаним, також не встановлено жодних дій боржника ПАТ КБ «Приватбанк», спрямованих на добровільне (самостійне) виконання вимог рішення суду (на спростування даних обставин суду не надано належних та допустимих доказів).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України України (у редакції, яка діяла на момент розгляду скарги) суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_3, яка знайшла своє підтвердження у матеріалах справи, а тому обґрунтовано вважав за можливе задовольнити її у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують зазначені вище висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели б до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм процесуального права, а вимоги скаржника про скасування вказаної ухвали районного суду не основані на законі і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк»залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

ОСОБА_5

Повне судове рішення складено 27.07.2018 року.

Суддя Р.Д. Громік