АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року м. Київ

Справа №761/1596/18-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 25 липня 2018 року

Повний текст постанови складено 30 липня 2018 року

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

сторони: позивач ОСОБА_2 відповідач Публічне акціонерне товариство «БМ Банк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва, ухваленого 24 квітня 2018 року суддею Кондратенко О.О., в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, повний текст рішення виготовлено 11 травня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» про зобов'язання вчинити дії,-

Справа №761/1596/18-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/5603/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою до відповідача ПАТ «БМ Банк», в якій просив: зобов'язати ПАТ «БМ Банк» (який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «БМ Банк»), у десятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили повернути йому ОСОБА_2 документи, а саме: державний акт на земельну ділянку за НОМЕР_3 від 19 січня 1998 року, площею 0, 163 га за адресою: АДРЕСА_1; свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 25 листопада 2010 року, будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 29 листопада 2013 року між ВАТ «БМ Банк» та ним ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №24/95/291113, В цей же день, 29 листопада 2013 року між ВАТ «БМ Банк» та ним ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 24/95/291113, відповідно до умов п.3.1.4. якого, в день укладення договору іпотеки та на період дії договору іпотеки, він передав на відповідальне зберігання ВАТ «БМ Банк» оригінали правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, а саме: державний акт на земельну ділянку за НОМЕР_3 від 19 січня 1998 року; свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 25 листопада 2010 року; технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок.

Він звертався до відповідача з заявою про повернення належних йому вищезазначених оригіналів правовстановлюючих документів, однак, відповіді так і не отримав. А тому, він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, так як, на його думку, відповідач, відповідно до ст.ст. 936, 949, 953 ЦК України, зобов'язаний повернути йому оригінали правовстановлюючих документів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) до Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» (, місце знаходження: м. Київ, бул. Т.Шевченка, 37/122 ) про зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права та при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_2, підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідача ПАТ «БМ Банк» в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.95), а тому апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідач а у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 листопада 2013 року між ВАТ «БМ Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №24/95/291113, відповідно до умов якого, остання, зобов'язалася до 28 листопада 2020 року повернути кредит у розмірі 1 463 000, 00 грн., проценти за користування кредитом у розмірі 19, 99 % річних, комісії, неустойки та інші штрафні санкції, а також інші платежі, передбачені кредитним договором.

В цей же день, 29 листопада 2013 року між ВАТ «БМ Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 24/95/291113.

Відповідно до п.п.1.3., 3.1.4., 6.3 договору іпотеки, за даним договором іпотекодавець ОСОБА_2 передає в іпотеку іпотекодержателя ВАТ «БМ Банк» в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором наступне майно:

- будинок, загальною площею 648, 60 кв.м., житловою площею 343, 90 кв.м., знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- земельна ділянка, площею 0, 163 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Предмет іпотеки передається іпотекодавцем ОСОБА_2 в іпотеку разом з усіма його приналежностями.

Іпотекодавець ОСОБА_2 в день укладення цього договору та на період дії цього договору зобов'язаний передати на відповідальне зберігання іпотекодержателю (ВАТ «БМ Банк») оригінали правовстановлюючих документів на предмет іпотеки.

Цей договір діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с.9-13).

Згідно акту прийому - передачі від 30 жовтня 2013 року, ПАТ «БМ Банк», згідно п.3.1.4. договору іпотеки № від 29 листопада 2013 року прийняв, а іпотекодавець ОСОБА_2 передав наступні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а саме: державний акт на земельну ділянку за НОМЕР_3 від 19 січня 1998 року, площею 0, 163 га за адресою: АДРЕСА_1; свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 25 листопада 2010 року, будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Відповідно до ч.1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості ( ч.1 ст.949 ЦК України).

Зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (ст.953 ЦК України).

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4 посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, так як договір іпотеки є лише назвою документу а за своєю природою є змішаним і містить елементи як договору іпотеки так і договору зберігання.

Апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що доводи представника позивача є необґрунтованим та вважає необхідним зазначити наступне.

Як установлено під час розгляду справи і це підтверджено представником позивача в судовому засіданні, договір іпотеки в судовому порядку або його п.3.1.4. недійсними не визнавались; заборгованість по кредитному договору у ОСОБА_2 перед відповідачем станом на час розгляду судом справи існує, про що свідчить наявність цивільної справи в провадженні Вишгородського районного суду Київської області.

Сторони, укладаючи договір іпотеки, поєднали в ньому елементи різних договорів, намагаючись досягти єдиної мети або певного результату, пов'язавши здійснення своїх прав і обов'язків, передбачених одним з цих договорів, зі здійсненням прав і обов'язків, передбачених іншим договором. Договір - це домовленість (одна), а не сукупність домовленостей, і тому зобов'язання може бути лише одне.

Підсумовуючи наведене, посилання представника позивача на те, що між сторонами було укладено договір зберігання є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, так як, договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 були передані оригінали правовстановлюючих документів відповідачу не є договором зберігання і пов'язаний зі здійсненням обов'язку іпотекодавця ОСОБА_2 забезпечити вимоги Іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №24/95/291113 від 29 листопада 2013 року .

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна