Справа № 751/8211/16-ц Провадження № 22-ц/795/927/2018 Головуючий у I інстанції - Цибенко І. В. Доповідач - Кузюра Л. В.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

учасники судового процесу:

позивач: ОСОБА_2;

відповідач: ОСОБА_3;

особа, яка подала скаргу: ОСОБА_2;

оскаржується додаткове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі,

прізвище судді: Цибенко І.В.; місце та час ухвалення рішення: м. Чернігів, 16 год. 20 хв; дата складання повного тексту рішення: 22 червня 2018 року,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна в натурі. В подальшому, у листопаді 2016 року, ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом про поділ майна в натурі.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.01.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі винесено рішення, яким первісний позов ОСОБА_2 задоволено частково, а позовні вимоги за зустрічним позовом задоволені повністю.

Додатковим рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.06.2018 року було вирішено питання про розподіл судових витрат, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 2037 грн 60 коп. та з ОСОБА_3 стягнуто на користь державного бюджету 275 грн 60 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 просив скасувати додаткове рішення суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_3 275 грн 60 коп. судового збору та постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_3 витрати понесені ним на оплату повторної судової земельно-технічної експертизи в сумі 3825 грн, посилаючись на те, що суд безпідставно стягнув з нього судовий збір на користь ОСОБА_3, так як він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» як громадянин, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначає, що суд під час ухвалення додаткового рішення не взяв до уваги те, що він також поніс витрати на сплату вартості повторної експертизи.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Задовольнивши заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позовні вимоги задоволено частково, витрати по проведенню експертизи слід покласти на обиднві сторони порівну, а тому ОСОБА_2 повинен відшкодувати половину вартості експертизи ОСОБА_3, що становить 1762 грн. та половину сплаченого ОСОБА_3 при поданні позову судового збору в сумі 275 грн 60 коп.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 18.08.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4. про поділ майна в натурі, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору був звільнений.

В подальшому, у листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі. При зверненні з позовом сплатила судовий збір в сумі 551 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією № 24 від 04.11.2016 року (а.с. 79, том 1).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції була проведена судова земельно-технічна експертиза №4479/16-24 від 15.05.2017 року Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, оплату якої здійснено ОСОБА_5 в сумі 3524 грн, що підтверджується актом здачі - приймання висновку судового експерта а також квитанцією(а.с. 224, том 1, а.с. 138, т.2).

Частинами 1, 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Звертаючись з позовом до суду, позивач не сплачував судовий збір, оскільки був звільнений на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». При подачі зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 сплатила судовий збір в сумі 551 грн 20 коп. Зважаючи на те, що при вирішенні спору судовий збір в сумі 551 грн 20 коп., мав бути стягнутий з ОСОБА_3 в дохід держави, оскільки первісний позов було задоволено, а також збір, який було сплачено ОСОБА_3 мав бути компенсований їй за рахунок держави, та враховуючи принцип взаємозаліку, витрати ОСОБА_3 зі сплати судового збору стягненню з позивача не підлягають.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 сплатила кошти на проведення судової земельно-технічна експертизи №4479/16-24 від 15.05.2017 року в сумі 3524 грн, що підтверджується актом від 15.05.2017 року (а.с. 224, том 1) та копією квитанції №64 від 09.03.2017 року (а.с. 138, том 2), які мають бути компенсовані їй за рахунок держави в порядку, передбаченому ч.6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат у відповідності з законом.

Посилання апелянта на те, що судом не було вирішено питання про відшкодування йому вартості додаткової експертизи, не заслуговують на увагу, оскільки висновками зазначеної експертизи суд не користувався під час розгляду справи та позивачем не було подано будь-яких доказів на підтвердження здійснення ним зазначених витрат.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, а тому апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення скасуванню, з ухваленням постанови про компенсацію ОСОБА_3 витрат за проведення експертизи в сумі 3524 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 червня 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 задовольнити частково.

Компенсувати ОСОБА_3 витрати, понесені на оплату вартості проведення експертизи в сумі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:Судді: