АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4393/18 Справа № 208/998/17 Головуючий у 1 й інстанції - Івченко Т. П. Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування уточнених позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2

Від подружніх відносин з відповідачем ОСОБА_2 має спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року позов задоволено частково та ухвалено: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1860 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів з ОСОБА_2, проводити щомісяця, починаючи з 22.02.2017 року. В силу ст. 430 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. В іншій частині позовних вимог - відмовити. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою, що, очевидно, спричинює додаткові витрати на її утримання та забезпечення гармонійного розвитку та матеріальне становище ОСОБА_3, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років у розмірі 1860 грн., щомісячно, відмовивши у встановленні розміру аліментів не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1860 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з нього аліменти у розмірі 1000 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував того, що він не працює, доходи не отримує, а отже не має можливості сплачувати таку суму аліментів на утримання дитини.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 351 ЦПК України передбачено, що апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.08.2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ровенського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 143 (а.с.11).

Сторони мають дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ровенського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 132 (а. с. 3).

Позивачка ОСОБА_3 і неповнолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками № від 25.10.2016 року (а. с. 5) та № від 25.10.2016 року (а. с. 4) про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідач ОСОБА_2 також є переміщеною особою, що підтверджується довідкою № від 08.05.2015 року (а. с. 40).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 не працює, є працездатним та інших нарахувань з нього не проводиться, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі мінімально можливому розмірі тобто в сумі 1860 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано матеріальний стан відповідача, а саме, те що на даний час він не працює та не має можливості сплачувати таку суму аліментів, колегія суддів вважає необґрунтованою, оскільки відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років складає 1860 грн., а отже розмір аліментів суд визначив з урахуванням встановлених обставин та положень діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про задоволення часткове позову.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова