АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/227/18 Номер провадження 22-ц/786/1533/18Головуючий у 1-й інстанції Сиволап Д. С. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Хіль Л.М.,

Суддів: Абрамова П.С., Карпушина Г.Л.,

Секретар:Гавриленко Л.М.,

За участі: представника позивача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року ухваленого під головуванням судді Сиволап Д.С. (повний текст рішення складено 08.05.2018 року) по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з вказаним позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь кошти за користування грошима в сумі 347657,50 грн. з яких: 260660 грн. інфляційні втрати, 35190 грн. - 3 проценти річних, 51807,50 грн. - пеня.

В обґрунтування вимог зазначила, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 29.03.2012 року у справі № 1631/37/12 ОСОБА_5 зобов'язано повернути ОСОБА_4 раніше отримані грошові кошти в сумі 195500 грн.

До теперішнього часу вказаний борг не повернуто, ні в повному обсязі, ні частково. Виконавчий лист повернуто стягувачу органом виконавчої служби через відсутність майна у боржника.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань з повернення коштів та продовження користування грошовими коштами позивача, ОСОБА_4 звернулась за захистом своїх майнових прав до суду.

Заочним рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про стягнення грошових коштів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 проценти за користування грошовими коштами позивача в сумі 159723 грн. 43 коп. та судові витрати в сумі 1597 грн. 15 коп., а всього стягнути 161320 грн. 58 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_4

В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а саме стягненні інфляційних з відповідача на її користь у сумі 260660 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що особа яка безпідставно набула і утримує у себе майно іншої особи, відповідає з моменту набуття майна за погіршення цього майна.

Інфляція грошових коштів є погіршенням якості майна.

За таких обставин, стягнення інфляційних було обґрунтованою і законною вимогою.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та у відповідності до положень частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Позивач та відповідач будучи належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи до суду не з`явились.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу задовольнити.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що згідно кредитного договору №2745 від 16 березня 2007 року, з додатковими угодами Акціонерний Банк «Полтава Банк» надав фізичній особі -підприємцю ОСОБА_7 (дружині ОСОБА_5 кредит на суму 50000 гривень зі строком погашення до 16 березня 2011 року.

Згідно кредитного договору №2745 від 16 березня 2007 року, з додатковими угодами Акціонерний Банк «Полтава Банк» надав фізичній особі -підприємцю ОСОБА_7 (дружині ОСОБА_5.) кредит на суму 50000 гривень зі строком погашення до 16 березня 2011 року.

В забезпечення зобов'язання на підставі договору іпотеки від 22.03.2007 року та Додаткової угоди від 16.07.2008 року, посвідчених приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Плаксіною П.Б., ОСОБА_5 передав в іпотеку банку нежиле приміщення № 1 загальною площею 114,1 кв. м, що належить йому на праві приватної власності і знаходиться за адресою : АДРЕСА_1

В подальшому ОСОБА_5 прийняв рішення продати вказане приміщення в зв'язку з чим уклав з ОСОБА_4 06 травня 2009 року Попередній договір про укладення договору купівлі - продажу даного нежитлового приміщення, який того ж дня був посвідчений приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області Плаксіною П.Б.

02 лютого 2010 року між сторонами була укладена Додаткова угода до Попереднього договору, посвідчена приватним нотаріусом Плаксіною П.Б. за № 205, згідно якої була змінена редакція п.1 Попереднього договору та продовжено строк укладення Основного договору до 05.03.2010 року, пункт 2.6. Попереднього договору було викладено в слідкуючій редакції: «сторони повинні виконати свої взаємні обов'язки до посвідчення Основного договору, зокрема, покупець - сплатити відповідну грошову суму в строк до 26 лютого 2010 року, а продавець до 02 березня 2010 року повністю розрахуватися з ПАТ « Полтава Банк» по кредитному договору № 2745 від 16.03.2007 року, зняти з нежилого приміщення заборону відчуження, вилучити його з Державного реєстру іпотек та надати покупцеві підтверджуючі документи про повний розрахунок з банком.

23 лютого 2010 року ОСОБА_4 звернулася до ОСОБА_5 з письмовою заявою, копію якої направила приватному нотаріусу Плаксіній П.Б., в якій повідомила, що не погоджується з умовами пунктів 1 та 2 Додаткової угоди до попереднього договору щодо строків виконання договору, та, посилаючись на те, що вона вже сплатила ОСОБА_5 195500 грн., вказала, що залишкова сума 74500 грн. буде передана нею під час укладення Основного договору.

09 березня 2010 року ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_4 з пропозицією в 15-ти денний строк виконати свої зобов'язання та укласти Основний договір купівлі-продажу. Дану пропозицію ОСОБА_4 не прийняла, не надавши на неї будь-якої відповіді.

Враховуючи те, що станом на 05 березня 2010 року сторони не виконали зобов'язання направлені на укладання основного договору на підставі ст. 635 ЦК України рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 29 березня 2012 року № 1631/37/12, яке 12 червня 2012 року набрало законної сили встановлено, що ОСОБА_5 без достатньої правової підстави зберігав у себе грошові кошти ОСОБА_4.1 в сумі 195500 грн. та відмовився повертати їх в добровільному порядку, а тому суд стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 вказані кошти.

Відмовляючи в частині стягнення інфляційних, місцевий суд виходив з того, що стягненню підлягають лише проценти за користування чужими коштами на підставі ст. 536 ЦК України.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Інфляція грошових коштів є погіршенням якості майна (грошей).

Відповідно до ст. 193 ЦК України, грошові кошти прирівняні до майна. Інфляційні втрати є погіршенням якості даного майна грошової одиниці - гривні, внаслідок знецінення цієї національної валюти.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 інфляційних за період 2012-2017 року в сумі 260660 грн.

Оскільки, апеляційну скаргу задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 3909,90 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Заочне рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 щодо стягнення інфляційних з ОСОБА_5 в сумі 260660 грн. скасувати.

Ухвали в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 інфляційні у розмірі 260660 грн.

В іншій частині рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 07 травня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3909,90 грн. судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді: П.С. Абрамов

Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно:

суддя Л.М. Хіль