Справа № 642/1929/17-ц
Провадження № 2-ві/642/11/18
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 р. суддя Ленінського районного суду м Харкова Вікторов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних за період з 01.03.2016 року по 01.03.2017 рік, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних за період з 01.03.2016 року по 01.03.2017 рік.

09.07.2018 позивач ОСОБА_2Г подав клопотання про відвід головуючого судді Ольховського Є.Б., яку обґрунтував тим, що відповідно до ч.1 ст.37 ЦПК України, один і той самий суддя ( в даному випадку - ОСОБА_5.) не може брати участь у розгляді справи після скасування рішення винесеного ним. Зазначені обставини викликають у ОСОБА_2 сумніви щодо неупередженості судді Ольховського Є.Б.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 8 ст. 40 ЦПКУкраїни, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід та ознайомившись із матеріалами справи приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що позивачем не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

Викладені в заяві про відвід доводи позивача, що один і той самий суддя не може брати участь у розгляді справи після скасування рішення винесеного ним, щодо неупередженості та необ'єктивності головуючого судді Ольховського Є.Б. при здійсненні процесуальних дій та ухваленні судових рішень є необгрунтованими, оскільки об'єктивними даними не підтверджуються і по суті грунтуються на незгоді позивача з процесуальними діями та рішенням суду.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.6, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права; суд ухвалює рішення іменем України.

Таким чином, позивачем не вказано жодного доказу, який підтверджує обґрунтуваність заявленого відводу головуючому судді у справі, визначені статтею 36 ЦПК України.

Враховуючи, що позивачем не зазначено жодної законної підстави, передбаченої ст. 36 ЦПК України для відводу судді, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Ольховського Є.Б. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Вікторов