Дата документу 20.07.2018
Справа № 320/2455/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«20» липня 2018 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Колодіної Л.В.,
за участі секретаря Арифової Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 244 по вул. Малюги в м.Мелітополі Запорізької області. В обґрунтування позову зазначає, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить житловий будинок № 244 по вул. Малюги в м.Мелітополі Запорізької області. Відповідачі в належному позивачу будинку не проживають з 1990 року. Позивач, як власник зазначеного будинку, позбавлений права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, у звязку з чим, вимушений звернутися з вказаним позовом до суду.
В судове засідання сторони не зявились.
Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 грудня 2016 року, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.04.2018 року, ОСОБА_1 належить житловий будинок № 244 по вул. Малюги в м.Мелітополі Запорізької області /а.с.7/.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.03.2018 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано 04.09.1990 року /а.с.13/.
Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 10.04.2018 року відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно довідки виданої головою квартального комітету №11 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 26.03.2018, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не мешкають за цією адресою з 1990 року /а.с.14/.
Оскільки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані за вказаною адресою, але не проживають, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до вимог ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи» здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином встановлено, що на теперішній час за адресою: Запорізька область, м.Мелітополь, вул. Малюги, 244, залишаються зареєстрованими ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що перешкоджає власнику будинку ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 95, 258, 259, 265, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити:
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим будинком №244 по вул. Малюги в м.Мелітополі Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Суддя: Л.В.Колодіна