Справа № 464/9842/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/5844/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 17 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а:

22.12.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог просив скасувати державну реєстрацію права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 0,0732 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 за № 6189843 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданим 13.06.2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції належить на праві спільної власності житловий будинок АДРЕСА_2. 14.11.2012 року ухвалою Львівської міської ради № 1931 «Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок» відповідачам було надано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0732 га за адресою АДРЕСА_1.

08.11.2012 року, 07.12.2012 року, 24.12.2012 року, 25.12.2012 року він звертався у ЛМР із заявами щодо припинення процесу приватизації земельної ділянки на АДРЕСА_1, оскільки на вказаній земельній ділянці знаходиться належна йому будівля. 16.01.2013 року зернувся до Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин ЛМР та у відділ Держземагенства у м.Львові із проханням призупинити процес видачі державного акту відповідачам на право власності на земельну ділянку площею 0,0732 га на АДРЕСА_1. Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин ЛМР 04.02.2013 року повідомило йому, що враховуючи його звернення, результати виїзного обстеження, призупинено приватизацію земельної ділянки та підписання державного акту на права власності на земельну ділянку площею 0, 0732 га на АДРЕСА_1 та підготовлено проект ухвали ЛМР про внесення змін до ухвали ЛМР № 1931 від 14.11.2012 року у частині зменшення площі, яка пропонується для передачі відповідачам, а саме у графі 6 п. 50 «732» на «376».

28.02.2013 р. ухвалою ЛМР внесено зміни до ухвали ЛМР № 1931 від 14.11.2012 року, зменшивши площу земельної ділянки, наданої відповідачам із «732 кв.м.» на «376 кв.м.». Однак, 06.06.2014 року державним кадастровим реєстратором Держземагенства у м. Львові відкрито поземельну книгу, присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2 та проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,732 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 за відповідачами. 14.06.2015 року за відповідачами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6189843 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,0735 га. 01.07.2015 року на його замовлення ТзОВ «Геодезично-будівельний стандарт» було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 для обслуговування житлового будинку та матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру на місцевості на АДРЕСА_2. 28.07.2015 року відділом Держземагенства у м.Львові надано висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0402 га на АДРЕСА_2. Враховуючи наведене, просив позов задоволити та у зв'язку із внесенням змін до ухвали ЛМР № 1931 скасувати державну реєстрацію права спільної сумісної власності відповідачів на земельну ділянку, площею 0,0732 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Скасовано державну реєстрацію права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за № 6189843 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, площею 0,0732 га, розташовану за адресою м. Львів, АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1. Вирішено питання судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зазначає, що не була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, чим порушено її процесуальні права. Зокрема, була позбавлена можливості надати суду пояснення та докази на спростування позовних вимог. Вказує на відсутність рішення суду про визнання незаконним набуття відповідачами права спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою м. Львів, АДРЕСА_1, площею 0,0732 га. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що неправомірність набуття спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку випливає з закону. Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 не є належним позивачем у справі, а обраний ним спосіб захист є невідповідним порушеному праву. Враховуючи те, що власником спірної земельної ділянки до передачі її у власність відповідачам була Львівська міська рада, саме Львівська міська рада мала б звертатися з відповідним позовом до суду. Вважає, що судом необґрунтовано, які саме норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було порушено реєстратором при реєстрації свідоцтва про право спільної сумісної власності на присадибну ділянку площею 0,0732 га за № 23694249, оскільки він вносив лише запис про свідоцтво в реєстр речових прав. Крім того, відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстав для відмови відповідачам в державній реєстрації права спільної сумісної власності на земельну ділянку у державного реєстратора не було.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні колегії суддів апелянт ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 скаргу підтримали, просили скаргу задоволити, рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_10 проти скарги заперечили, просили у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відмова в державній реєстрації прав з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, не застосовується у разі: наявності помилки в Державному земельному кадастрі, що виникла після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки, невідповідність меж земельної ділянки, зазначених у Державному реєстрі земель, її дійсним межам); невідповідності площі земельної ділянки, зазначеної в Державному реєстрі земель, її дійсній площі у результаті зміни методів підрахунку (округлення); невідповідності відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відомостям, що містяться в документі, який посвідчує речове право на неї, якщо така невідповідність виникла внаслідок внесення змін або виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку після оформлення документа, що є підставою для виникнення відповідного речового права на земельну ділянку. У такому разі пріоритет мають відомості Державного земельного кадастру; зміни найменування акціонерного товариства у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство.

Статтями 116, 118 Земельного кодексу України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Судом встановлено, що ухвалою Львівської міської ради № 1931 від 14.11.2012 року «Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок» відповідачам затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, і передано у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_4 земельну ділянку по АДРЕСА_1 у м. Львові, площею 732 кв.м.

Згідно листа № 2403/3вих-222 від 04.02.2013 року Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин звернулось у відділ Держземагенства у м.Львові із листом-застереженням із проханням призупинити процес видачі державного акта на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 у м.Львові відповідачам, оскільки 25.01.2013 року Управлінням проведено виїзне обстеження земельних ділянок на АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 та виявлено на земельній ділянці, яку ухвалою ЛМР № 1931 від 14.11.2012 року запропоновано для передачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 будівлю, на яку не представлено жодних документів, однак, в будівлі фактично проживає ОСОБА_3 До будівлі підведено водопостачання та електроенергію.

Управлінням розроблено проект ухвали про внесення змін до ухвали Львівської міської ради від 14.11.2012 року № 1931 у частині зменшення площі земельної ділянки, яку запропоновано для передачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а саме у графі 6 п. 50 число «732» замінити числом «376».

02.07.2014 року на підставі ухвали Львівської міської ради № 1931 від 14.11.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_12 видано свідоцтво (індексний номер 23694249) про право спільної сумісної власності на присадибну земельну ділянку площею 0,0732 га по АДРЕСА_1 у м.Львові із кадастровим номером НОМЕР_3.

Ухвалою Львівської міської ради №2189 від 28.02.2013 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 14.11.2012 року № 1931» внесено зміни у додаток до ухвали міської ради від 14.11.2012 року № 1931 «Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок» , а саме змінено у пункті 5 у графі 6 цифри «732» цифрами «376».

Відтак, державна реєстрація права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за № 6189843 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, площею 0,0732 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 проведена з порушенням, оскільки ухвалою Львівської міської ради № 2189 від 28.02.2013 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 14.11.2012року № 1931» внесено зміни у додаток до ухвали міської ради від 14.11.2012 року № 1931 «Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок» , а саме змінено у пункті 5 у графі 6 цифри «732» цифрами «376».

Ухвала Львівської міської ради №2189 від 28.02.2013 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 14.11.2012року № 1931» на даний час є чинною, у встановленому порядку не скасована, а згідно ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування є обов'язковими до виконання на відповідній території.

З наведених мотивів, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про підставність позовних вимог та скасування державної реєстрації права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за № 6189843 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, площею 0,0732 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, оскільки така проведена всупереч даних, вказаних в ухвалі Львівської міської ради №2189 від 28.02.2013 року.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги і в тій частині, що ОСОБА_3 не є належним позивачем у справі, оскільки земельна ділянка належить Львівській міській раді і лише міська рада має право на пред»явлення такого позову. Як встановлено матеріалами справи, на спірній земельній ділянці знаходиться будинок, в якому позивач проживає, до будівлі підведено водопостачання та електропостачання, а відтак позивач є фактичним користувачем спірної земельної ділянки, на якому розташовано належне йому майно.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 17 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16.07.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.