Справа № 445/650/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

06 липня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Притули І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

25 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, в обгрунтування якого зазначає, що 04.03.2017 року він продав відповідачу з відстрочкою платежу газовий котел марки «ВАХІ» за ціною 425,00 Євро. Відповідач жодних грошових коштів йому не сплачував, а тому, після чергової розмови з відповідачем, останній надав розписку, якою підтвердив свій борг. Однак, після надання розписки відповідач теж жодних коштів йому не сплатив. Він звертався до ОСОБА_2 із письмовою вимогою про сплату боргу, проте ця вимога відповідачем не отримувалась, оскільки відповідне поштове відправлення було повернуто через закінчення встановленого строку зберігання. Просить стягнути із ОСОБА_2 на його користь 13 588,29 грн., що є еквівалентно сумі боргу 425,00 Євро, станом на день подання позову, а також судові витрати по сплаті судового збору та оплату витрат на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просять позовні вимоги задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі у випадку чергової неявки відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про його виклик в судове засідання, розміщене на сайті Золочівського районного суду Львівської області. Відзиву щодо заявлених позовних вимог відповідач не подав.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Ознайомившись із доводами позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно розписки від 13.10.2017 року, відповідач зобовязується повернути на користь позивача 425,00 Євро, в рахунок боргу за газовий котел «ВАХІ», який він отримав 04.03.2017 року. Частину боргу в розмірі 100,00 доларів США зобовязується повернути до 27.10.2017 року.

Як вбачається із письмової вимоги від 14.02.2018 року та опису вкладення про відправлення цінного листа, позивачем скеровано відповідачу вимогу про повернення коштів.

Вказана вимога не вручена відповідачу, оскільки поштовий конверт із наявним у ньому вмістом повернуто позивачу працівниками поштового звязку, за закінченням терміну його зберігання для вручення відповідачу.

З доводів позовної заяви вбачається, що відповідачем своїх зобовязань не виконано, заборгованість на користь позивача не сплачена.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1053 ЦК України, за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За приписами ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 525, 527, 530, 625 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Із змісту письмової розписки від 13.10.2017 року вбачається, що перед її наданням, а саме 04.03.2017 року, відповідач отримав у позивача у борг газовий котел, при цьому, що цей котел був саме придбаний у позивача, розписка чітких відомостей не містить.

Водночас, як вже було вказано, приписи ч. 1 ст. 1053 ЦК України, передбачають, що позиковим зобовязанням може бути замінений не лише борг за договором купівлі-продажу, але й борг, що виник з іншої підстави.

Таким чином, аналізуючи зміст представленої позивачем розписки, суд приходить до висновку, що між сторонами було досягнуто домовленості, що борг відповідача за газовий котел замінений позиковим зобов'язанням.

Відомості про те, що вказане позикове зобовязання відповідачем виконано, в матеріалах справи відсутні, такі відповідачем не подавались.

Відтак, з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення.

Окрім цього, ухвалюючи рішення у справі, суд враховує таке.

Згідно приписів ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

За змістом ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, оскільки грошовий еквівалент зобовязання, згідно розписки від 13.10.2017 року, виражено у іноземній валюті Євро, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 425,00 Євро, яку останній зобовязаний сплатити на користь позивача у гривнях, за офіційним курсом вказаної валюти на день платежу.

Стягнення суми боргу у валюті, що визначена сторонами у розписці та підлягає сплаті у гривнях, за офіційним курсом вказаної валюти на день платежу, відповідає фактично досягнутим між ними домовленостям, дозволить рівним чином та справедливо захистити інтереси, як позивача, так і відповідача, у випадку можливих коливань курсів валют.

Окрім цього, в силу вимог ст. 137, 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн., понесення яких підтверджується договором про надання правової допомоги та представництва № 09 від 14.02.2018 року, рахунком № 09 від 14.02.2018 року, банківською квитанцією № 48 від 19.04.2018 року та актом виконаних робіт № 1 від 06.07.2018 року.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд вважає, що такі безпосередньо повязані та понесені позивачем в звязку із захистом своїх прав, з огляду на неправомірну поведінку відповідача, є співмірними із складністю справи, часом та обсягом наданих послуг, а також ціною позову. Підстав для зменшення вказаних витрат суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 4, 5, 12, 137,141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-283, 288, 289 ЦПК України, ст. 15, 16, 192, 524, 525, 526, 527, 530, 533, 625, 1046, 1047, 1049, 1053 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, заборгованість за позиковим зобов'язанням у розмірі 425, 00 Євро (чотириста двадцять пять Євро 00 центів), що станом на день прийняття рішення еквівалентно 13 152,30 грн. (тринадцять тисяч сто пятдесят дві гривні 30 копійок), яка повинна бути сплачена у гривнях, за офіційним курсом вказаної іноземної валюти на день платежу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок), а також витрати на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення , безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Золочівський районний суд Львівської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом передбачених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 липня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3