АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 2-2639/2007 Головуючий у І інстанції Крюковський О.А.
Номер провадження 22-ц/791/762/18 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Бугрика В.В.,

секретар Павловська Ю.О.,

розглянувши у місті Херсоні у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Крюковського О.А. від 15 листопада 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною,

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2007 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом з посиланням на те, що 11 січня 2007 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 6,02 Га, вартістю 12160 гривень на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області, за ст. 128 ЗК України вказаний договір підлягає нотаріальному посвідченню, при його укладені між сторонами було узгоджено усі істотні умови договору, виконано пункт 2.2 договору, за яким позивачкою внесено 100 % вартості земельної ділянки, однак відповідач відмовляється від посвідчення договору у нотаріальному порядку, у позові просила визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 6,02 Га на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області, укладений 11 січня 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15 листопада 2007 року позовні вимоги задоволено, ухвалено договір купівлі-продажу, укладений 11 січня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, земельної ділянки площею 6,02 Га на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області, належної ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, визнати дійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, в обґрунтування скарги покликався на те, що ОСОБА_3 дійсно на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 є власником земельної ділянки площею 6,02 Га на території Костогризівської сільської ради Каховського району Херсонської області, однак з ОСОБА_4 договору купівлі-продажу даної земельної ділянки не укладав, гроші за її продаж не отримував, підпис на договорі виконано іншою невідомою відповідачу особою, як і розписку щодо розгляду справи в суді за його відсутністю, позивачка врахувала, що мораторій на відчуження земельних ділянок не діяв з 1 по 13 січня 2007 року, а тому зазначила дату в спірному договорі саме 11 січня 2007 року, усупереч вимогам ч. 1 ст. 657 ЦК України сторони 11 січня 2007 року не посвідчили у нотаріуса укладений договір і не провели його державну реєстрацію, він не набув чинності і не міг мати правових наслідків для сторін, після 13 січня 2007 року вказана угода не могла бути посвідчена у зв'язку із забороною на вчинення таких правочинів, у суду першої інстанції не було законних підстав визнавати спірну угоду дійсною.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, позивачка та її представник Карнаух В.В. до суду не з'явилися при належному повідомленні, у клопотанні представник просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу на предмет виконання відповідачем підпису у договорі та розписці до суду, у задоволенні якого колегією суддів було відмовлено з підстав відсутності у цьому процесуальної необхідності на стадії апеляційного провадження у справі, невідповідності його вимог вимогам ЦПК України та у зв'язку з тим, що подана до суду розписка не є предметом спору у даній справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення договору купівлі-продажу сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, зміст якого не суперечить закону, умови угоди, необхідні для її нотаріального посвідчення, позивачкою виконані, ухилення відповідача від належного виконання договірних зобов'язань порушує права позивачки, як покупця, з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки він суперечить вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_1 Каховської районної державної адміністрації Херсонської області від 01 липня 2004 року ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 6,02 Га на території Костогризівської сільської ради, підставою для задоволення позову позивачкою надано до суду договір купівлі-продажу земельної ділянки, оформлений у простій письмовій формі.

За положеннями ст. ст. 640, 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а у разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року роз'яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що вказана у позові угода не може бути визнана дійсною на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, рішення суду не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості, передбачені законом підстави для задоволення позову відсутні, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення у справі скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 15 листопада 2007 року скасувати.

ОСОБА_4 у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1057,2 гривні у відшкодування витрат по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, на неї протягом тридцяти днів з 12 липня 2018 року, - дня складення повної постанови, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик