Справа №: 671/680/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в особі судді Павлової А.С. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 25.02.2016 між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач належним чином не забезпечує їх дочку матеріально. У звязку з наведеним, позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/2 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою від 22.05.2018 уточнену позовну заяву (а.с. 12) було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач копію ухвали та доданих до неї матеріалів фактично не отримував, оскільки поштова кореспонденція повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, 06.07.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_2, у якій він зазначив, що відповідальність перед дитиною за матеріальне забезпечення визнає повністю, проти стягнення з нього аліментів на неї в розмірі до 1/2 частини заробітку не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони з 25 лютого 2016 року перебувають у шлюбі (а.с. 3).

В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: вул. Шкільна, 15, м. Волочиськ Хмельницької області (а.с. 4-5).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини.

Згідно з ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів та виду їх стягнення, в даному випадку, суд бере до уваги обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, які мають враховуватися при розгляді спорів про стягнення аліментів, а також враховує положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У звязку з тим, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю, позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Суд враховує, що у позовній заяві позивач просила стягувати аліменти у розмірі не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак в даному випадку суд зобовязаний не допустити порушення прав дитини, та керуватися саме ч. 2 ст. 182 СК України, яка визначила мінімальний розмір аліментів, які можуть стягуватися на одну дитину у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд не виходить за межі позовних вимог, оскільки предметом позову є стягнення аліментів, а визначення їх розміру та порядку стягнення знаходиться в компетенції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, тобто в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 206, 263, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код: НОМЕР_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 23 квітня 2018 року до її повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок на користь держави.

Рішення в частині стягнення суми платежу (аліментів) на користь позивача ОСОБА_1 за один місяць з 23.04.2018 по 23.05.2018 допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено 20.07.2018.

Суддя: