АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.,

суддів Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

за участі секретаря Бондаренка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2018 року по справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про припинення права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року Дніпровська міська рада звернулася до суду із вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, щодо обєкта нерухомого майна право власності на домоволодіння, за адресою: вулиця Ливарна, 3а у м. Дніпро зареєстровано за громадянкою ОСОБА_2, а саме: на підставі договору купівлі-продажу від 06 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 4934, ОСОБА_2 належить 1/2 частини домоволодіння по вулиці Ливарній, 3а у м. Дніпро; на підставі договору купівлі-продажу від 06 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 4926, ОСОБА_2 належить 1/2 частини домоволодіння по вулиці Ливарній, 3а у м. Дніпро.

Дніпровська міська рада є власником земельної ділянки по вулиці Ливарній, 3а, на якій знаходилося майно, знищене пожежею.

Позивач зазначає, що домоволодіння по вулиці Ливарній, 3а у м. Дніпрі фактично не існує, чим порушується право Дніпровської міської ради у вільному розпорядженні землею, що належить територіальній громаді міста, так як Дніпровська міська рада не приймала рішень, щодо відведення земельної ділянки по вулиці Ливарній, 3а.

У звязку з чим Дніпровська міська рада позбавлена права повноцінно використовувати своє майно.

Позивач просив суд припинити право власності № 7969909 громадянки ОСОБА_2 на 1/2 частки нерухомого майна: Літ. А-1: цоколь житлового будинку (ушкоджений пожежею) за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ (м. Дніпро), вулиця Ливарна, будинок 3а, у звязку зі знищенням обєкта; припинити

право власності № 7969770 громадянки ОСОБА_2 на 1/2 частки нерухомого майна: Літ. А-1: цоколь житлового будинку (ушкоджений пожежею) за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ (м. Дніпро), вулиця Ливарна, будинок 3а, у звязку зі знищенням обєкта; закрити відповідний розділ обєкта нерухомого майна № 01, у звязку зі знищенням обєкта.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2018 року позовну заяву Дніпровської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про припинення права власності задоволено.

Припинено право власності № 7969909 громадянки ОСОБА_2 на 1/2 частки нерухомого майна: Літ. А-1: цоколь житлового будинку (ушкоджений пожежею) за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ (м. Дніпро), вулиця Ливарна, будинок 3а, у звязку зі знищенням обєкта.

Припинено право власності № 7969770 громадянки ОСОБА_2 на 1/2 частки нерухомого майна: Літ. А-1: цоколь житлового будинку (ушкоджений пожежею) за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ (м. Дніпро), вулиця Ливарна, будинок 3а, у звязку зі знищенням обєкта.

Закрито відповідний розділ обєкта нерухомого майна № 01, у звязку зі знищенням обєкта.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2, звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

ОСОБА_4 п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, щодо обєктів нерухомого майна, право власності на домоволодіння за адресою: вулиця Ливарна, 3а у м. Дніпрі зареєстровано за громадянкою ОСОБА_2, а саме: на підставі договору купівлі-продажу від 06 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 4934, ОСОБА_2 належить 1/2 частини домоволодіння по вулиці Ливарній, 3а у м. Дніпрі; на підставі договору купівлі-продажу від 06 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого

в реєстрі за № 4926, ОСОБА_2 належить 1/2 частини домоволодіння по вулиці Ливарній, 3а у м. Дніпрі. Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 30574442 та № 30573892.

Як вбачається з ОСОБА_4 обстеження земельної ділянки № 6/15-0617 від 19 червня 2017 року, земельна ділянка з кадастровим номером № :03:336:0043 розташована за адресою: Соборний (Жовтневий) район, у районі вул. Ливарної та вул. Поля.

Дніпровською міською радою прийнято рішення від 15 лютого 2017 року № 257/18 «Про надання Дніпропетровській єврейській релігійній громаді», , дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування культових та інших будівель у районі вул. Ливарної та вул. Поля (Соборний (Жовтневий) район). ОСОБА_4 обстеження земельної ділянки № 6/15-0617 від 19 червня 2017 року земельна ділянка вільна від забудови.

Відповідно до листа вих. № 134/05-23 від 30 серпня 2017 року виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради вбачається наступне. Виконавчим комітетом Соборної районної у місті Дніпрі ради розглянуто лист начальника управління правового забезпечення Дніпровської міської ради щодо проведення роботи по самоврядному контролю за використанням та охороною земель відносно земельної ділянки за адресою: вул. Ливарна, 3а. Проведеною роботою встановлено, що земельна ділянка, яка має адресу вул. Ливарна, 3А (кадастровий № :03:336:0043) розташована між приватною земельною ділянкою з кадастровим № :03:336:0041, власник ОСОБА_5, підстава договір купівлі-продажу від 10 листопада 2015 року № 3061, та ділянками з кадастровими № № :03:336:0029, 210100000:03:336:0030, на які зареєстроване право постійного користування за відділом освіти Жовтневої районної ради.

ОСОБА_4 інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна за адресою вул. Ливарна, 3а розташоване домоволодіння (власник гр. ОСОБА_2), обєкт житлової нерухомості, цоколь якого ушкоджений пожежею, площа земельної ділянки 635 кв. м., крім того самовільної зайнятої площі 285 кв. м..

ОСОБА_4 публічної кадастрової карти України домоволодіння за адресою вул. Ливарна, 3а розташоване на земельній ділянці за кадастровим № :03:336:0043 площею 0.2623га, цільове призначення - 03.04 для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій.

На плані земельної ділянки М 1:500, який додається до рішення Дніпропетровської міської ради від 30 вересня 2015 року № 102/67 на земельній ділянці, яка зараз має кадастровий № :03:336:0043 жодних будівель та споруд не визначено. Факт того, що земельна ділянка вільна від забудови, підтверджується додатком до акту обстеження № 6/15-0617 від 19 червня 2017 року земельної ділянки з кадастровим № :03:336:0043.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що домоволодіння по вулиці Ливарній, 3а у м. Дніпро, фактично не існує. В той же час наявність зареєстрованих речових прав на неіснуюче нерухоме майно домоволодіння за адресою м. Дніпро, вул. Ливарна, 3а за ОСОБА_2 порушує право Дніпровської міської ради у вільному розпорядженні землею, що належить територіальній громаді міста.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

ОСОБА_4 зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З матеріалів справи вбачається, що на земельній ділянці за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, 3-а було розташоване домоволодіння, що підтверджується висновком про реєстрацію домоволодіння від 22.09.1952 року. В подальшому вказане домоволодіння було ушкоджене пожежею.

Спірне домоволодіння з 2001 року відчужувалося, як ушкоджене пожежею домоволодіння, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.01.2001 року; витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №6481963 від 11.02.2005 року; договором купівлі - продажу від 14.02.2005 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6639594 від 02.03.2005 року та договором купівлі - продажу домоволодіння (ушкодженого пожежею) від 31.01.2008 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18115340 від 17.03.2008 року.

На підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №4926, ОСОБА_2 належить частина домоволодіння №3-а (ушкоджене пожежею), що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, на земельній ділянці площею 635 кв.м. у фактичному користуванні, крім того самовільно зайнятої ділянки 285 кв.м.

Також, на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №4934, ОСОБА_2 належить 1/2 частина домоволодіння №3-а, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, на земельній ділянці площею 635 кв.м. у фактичному користуванні, крім того самовільно зайнятої ділянки 285 кв.м.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради від 21.11.2008 року №884 «Про доцільність відновлення житлового будинку за адресою вулиця Ливарна, 3-А вирішено доцільним відновлення житлового будинку в домоволодінні за адресою: вулиця Ливарна, 3-А, ушкодженого пожежею. Тобто, фактично, своїм рішення виконавчий комітет Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська підтверджує наявність житлового будинку за адресою вул. Ливарна, 3-А, вказуючи при цьому, що воно ушкоджене пожежею.

Те, що на земельній ділянці розташоване домоволодіння, ушкоджене пожежею підтверджується і договорами купівлі-продажу, про які було зазначено вище.

Отже, посилання суду на те, що земельна ділянка вільна від забудови спростовується вищевказаними доказами.

В матеріалах справи міститься висновок №110/18 експертного будівельно - технічного дослідження від 07.03.2018 року, виконаного судовим експертом ОСОБА_6 (свідоцтво №1567, дійсне до 15.12.2020 року, видане на підставі рішення Центральної експертно - кваліфікаційної комісії при міністерстві юстиції України).

ОСОБА_4 вказаного висновку будівельні конструкції житлового будинку літ. А-1 домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, 3а відповідають вимогам діючих норм та нормативно - правових актів у будівництві, насамперед, технічним вимогам: ДБН В.2.1-10-2009 «Основи та фундаменти споруд», ДБН В.26 - 162:2010 «Кам'яні та армокам'яні конструкції». При цьому, характер ушкодження конструкцій пожежею має

лише частковий характер - а саме, ушкодження пожежею мають лише дерев'яні конструкції перекриття, заповнень прорізів та дерев'яні конструкції скатної покрівлі.

Будівельні конструкції житлового будинку літ. А-1 домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, 3а не є руїною.

В цілому технічний стан наявних конструкцій житлового будинку літ. А-1 домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, 3а відповідає категорії ІІІ -незадовільний стан, але не є аварійним технічним станом категорії IV.

Наявні конструкції цоколю житлового будинку літ. А-1 домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, 3а є конструкціями стін - тобто, є стінами даної будівлі.

Реконструкція або капітальний ремонт житлового будинку літ. А-1 домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, 3а цілком можливі та доцільні - що не суперечить вимогам основних положень ДБН ВЗ.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

При виконанні робіт з реконструкції або капітального ремонту можливо відновлення пошкоджених пожежею конструктивних елементів будівлі.

Колегія суддів не приймає до уваги висновок експертів комісійної комплексної судової будівельно - технічної та земельної експертизи від 16.04.2018 року № 1722/1723-18, якою встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:336:0043, вільна від забудови, відсутні частини будівель та споруд, конструкції, стіни, цоколі житлового будинку або інші елементи будівель ( втому числі ушкоджені пожежею), оскільки дана експертиза суперечить експертизі експертного будівельно - технічного дослідження від 07.03.2018 року №110/18 та рішенню виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради від 21.11.2008 року №884 «Про доцільність відновлення житлового будинку за адресою вулиця Ливарна, 3-А .

Крім того, проміжок між вказаними експертизами є незначний, тому стан досліджуваного обєкта суттєво змінитися не міг.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Право власності є найбільш фундаментальним речовим правом, яке створює основну юридичну передумову для нормального функціонування цивільного обороту. Тому закон спеціально регулює не тільки підстави набуття права власності, а й підстави його припинення, які визначено в ст.346 ЦК.

Наведений у ч.1 зазначеної статті перелік не є вичерпним. Відповідно до ч.2 цієї норми право власності може бути припинене також в інших випадках, установлених законом. Так, ст.143 ЗК передбачає підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку, ст.365 ЦК припинення права на частку в спільному майні за вимогою інших співвласників тощо.

Разом з тим факт установлення законом підстав для позбавлення права власності Європейський суд з прав людини вважає недостатнім для обгрунтування втручання в право власності.

Втручання в право власності, у тому числі й основане на законі, не повинне порушувати справедливу рівновагу між вимогами інтересів суспільства й захистом основних прав особи.

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності

іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

За загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

При виникненні у іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами.

З матеріалів справи вбачається, що на час укладення договору купівлі продажу від 06.12.2014 року домоволодіння №3-А, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Ливарна, перебувало у власності ТОВ Домобуд-Інвест на підставі договору купівлі- продажу від 31.01.2008 року.

Право власності ТОВ Домобуд-Інвест було припинено на підставі укладення договору купівлі - продажу від 06.12.2014 року.

06.12.2014 року ОСОБА_2 набула право власності на домоволодіння №3-А по вул. Ливарна в м. Дніпрі.

За ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності не лише на житловий будинок по вказаній адресі, а на домоволодіння, що впливає на правовий статус нерухомого майна.

Домоволодіння складається з єдиного комплексу нерухомості. У нього входять: земельні ділянки з визначеними межами, розташовані на ділянці будівлі або комплекси споруд, розташовані на ділянці зелені насадження, водойми тощо.

Цоколь являється невід'ємною частиною будь-якої будівлі, частиною самої будівлі нерухомого майна, наступним етапом в будівництві після фундаменту. При наявності частини нерухомого майна - фундаменту та цоколю, безпідставно говорити про відсутність буд-якого нерухомого майна.

ОСОБА_4 до вимог ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

ОСОБА_4 до вимог ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Тобто, в даному випадку, хоча земельна ділянка не приватизована, але вона являється частиною садиби, домоволодіння, на якій розташований цей цоколь.

Відповідно до договору купівлі продажу домоволодіння (ушкодженого пожежею) від 31.01.2008 року домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка знаходиться у постійному користуванні.

Матеріали справи не містять доказів припинення права постійного користування, ані попередніх власників, ані ОСОБА_2

Припиняючи право власності, суд першої інстанції залишив поза увагою, що за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності не лише на житловий будинок, а на домоволодіння, частиною якого і був вказаний житловий будинок.

Особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Відповідно до ст.349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення, оскільки при цьому зникає сам обєкт права власності.

Разом з тим, вказана стаття не містить визначення поняття «знищення майна» та переліку випадків, на які поширюється ця норма, зокрема залежно від причин знищення майна.

У разі знищення майна з випадкових причин чи з волі (вини) власника ризик втрати майна лежить на самому власнику (ст.323 ЦК).

Якщо майно знищено з вини інших осіб, особи несуть перед власником майнову відповідальність (ст.1166 ЦК).

Відповідно до ч.2 ст. 349 ЦК України у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Тобто припинення права власності на таке майно повязується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. З моменту внесення відповідних змін до реєстру припиняється право на це майно.

ОСОБА_2 з заявою про припинення її права власності до відповідного органу не зверталась та не мала наміру припинити своє право власності на спірне майно.

ОСОБА_4 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на правила розподілу тягаря доказування, саме на позивачів покладено обов'язок з доведення факту дійсного порушення його прав, яке, на його думку, полягає у позбавленні можливості вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, так і ту обставину, що його права порушені і вони можуть бути захищені у визначений ним спосіб.

Між тим, наведені обставини доведено у встановленому порядку не було.

На наведені вище обставини суд першої інстанції уваги не звернув, неправильно застосував положення матеріального закону, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню, оскільки правові підстави для задоволення позову про припинення права власності -відсутні.

У звязку з тим, що колегією суддів прийнято постанову у справі, тому ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року, якою заборонено виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитованим субєктам; державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в том числі посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно домоволодіння №3а по вул. Ливарній у м. Дніпро, опис обєкта: площа земельної ділянки 635 кв.м., крім того самовільно зайнятої площею 285 кв.м. Літ А-1: цоколь житлового будинку, необхідно скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову Дніпровської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про припинення права власності відмовити.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року за заявою Дніпровської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про припинення права власності скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки, що визначені чинним законодавством.

Головуючий:

Судді: