Справа № 541/1221/18
Номер провадження 2/541/745/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 липня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду міста Миргород цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням

установив:

07 червня 2018 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_1.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинковолодіння № 12, по пров. Сухому в м. Миргороді Полтавської області. У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_2, який не є співвласником вказаного будинковолодіння та не проживає в ньому з 2011 року.

На даний час наявність реєстрації відповідача в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просиха їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився без пояснення причини неявки, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 128 ЦПК України, відзиву не подав.

Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання у судове засідання не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, судом на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є одноособовим власником будинковолодіння № 12, по пров. Сухому в м. Миргороді Полтавської області. ЇЇ право власності підтверджується копією договору дарування від 04.07.1985, зареєстрованого в реєстрі за № 2324 (а.с.4).

Відповідно до договору оренди № 104 від 16.07.2011, ОСОБА_2 є орендарем житлового приміщення за вищевказаною адресою (а.с.6).

Згнідно з довідкою № 02-08/1587 від 12.06.2018 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Згідно з актом обстеження ОСОБА_2 зареєстрований але не проживає з 2011 року в м. Миргороді по пров. Сухому, 12 (а.с.7).

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 821 ЦК України, договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки, строк дії договору закінчився у липні 2016 року, а відповідач ОСОБА_2 не проживає у будинку з 2011 року, то він, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому ОСОБА_2 необхідно визнати таким, що втратив право на користування приміщенням будинковолодіння № 12, по пров. Сухому в м. Миргороді Полтавської області.

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 206, 263, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_1, (адреса: пров. Сухий, 12, м. Миргород, Полтавська обл., 37600) таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 12, що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Миргород, провулок Сухий.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_1, (адреса: пров. Сухий, 12, м. Миргород, Полтавська обл., 37600) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 705 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської. області.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 23.07.2018.

Суддя О. А. Городівський