Справа № 572/2911/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю :

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу №572/2911/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну черговості спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити черговість спадкування та надати позивачу право на спадкування після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_5, померлого 20 квітня 2017 року.

Відповідно до змісту позовної заяви 20 квітня 2017 року помер двоюрідний дядько позивача, ОСОБА_5, після смерті якого залишилась спадщина, до складу якої входить будинковолодіння, розташоване по вул.Партизанській,17 с.Чабель Сарненського району Рівненської області. Заповіту ОСОБА_5 не складав, спадкоємців першої черги після його смерті немає. До спадкоємців другої черги відноситься рідний брат померлого ОСОБА_6, який відмовився від спадщини на користь ОСОБА_3. Однак, позивач просить змінити черговість спадкування та надати їй право на спадкування після смерті ОСОБА_5, відповідно до вимог ч.2 ст.1259 ЦК України, оскільки позивач протягом тривалого часу опікувалась померлим, який потребував стороннього догляду.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю, по суті заявлених вимог пояснили, що сімя ОСОБА_1 з дозволу ОСОБА_5 проживала в господарстві останнього. Оскільки ОСОБА_5 зловживав алкогольними напоями позивач опікувалась останнім, так як він міг іноді залишатись без продуктів харчування або перебував у загрозливому для життя стані (у стані спяніння у холодну пору року міг залишитись на вулиці). Крім цього, позивач зазначає, що вона особисто за власні кошти здійснила поховання ОСОБА_5, в звязку із чим вважає, що має право на спадкування після його смерті.

Відповідач та його представник в суді заявлений ОСОБА_1 позов не визнали.

По суті заявлених вимог відповідач пояснила, що дійсно між сторонами по справі існують непорозуміння щодо розподілу витрат на поховання ОСОБА_5 Однак, відповідач заперечила можливість надання права позивачу на спадкування після смерті ОСОБА_5, оскільки вважає, що покійний був працездатною особою, яка самостійно заробляла кошти.

Представник відповідача підтримав позицію довірителя, додавши, що ОСОБА_5 не перебував у безпорадному стані внаслідок каліцтва або похилого віку, що виключає можливість надання позивачу права на спадкування одночасно із відповідачем.

Сторонами заявлено клопотання про допит свідків, яке судом задоволено.

Інших клопотань заявлено не було.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу права на спадкування.

Вказані правовідносни регулюються нормами ЦК України.

Із копії Державного акта про право власності на земельну ділянку серії РВ №069018 від 12 грудня 2003 року та копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 квітня 2007 року, встановлено, що ОСОБА_5 був спадкоємцем матері ОСОБА_7 (родинні відносини із якою встановлені рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 2 березня 2007 року у справі №2о-49), після якої успадкував земельну ділянку площею 1,37 га, розташовану на території Селищенської сільської ради. Крім цього, копія довідки №4848 від 23 листопада 2017 року, виданої Селищенською сільською радою Сарненського району Рівненської області, доводить, що за ОСОБА_5, згідно із записами погосподарської книги №12 за 2016-2020 роки, рахується будинок №17 по вул.Партизанській с.Чабель Сарненського району Рівненської області (номер обєкта погосподарського обліку 03-0904-1).

ОСОБА_5 помер 20 квітня 2017 року, що встановлено із дослідженої судом копії свідоцтва про смерть №206785 від 25 квітня 2017 року та копії лікарського свідоцтва про смерть №80 від 22 квітня 2017 року.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно : будинковолодіння та земельна ділянка.

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Сторони не заперечують, що спадкоємців першої черги спадкування у померлого не було. Як вбачається із копії довідки №4849 від 23 листопада 2017 року, виданої Селищенською сільською радою ОСОБА_5 на день смерті проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 одиноко.

Постановою державного нотаріуса від 22 листопада 2017 року ОСОБА_1, факт родинних відносин якої із ОСОБА_5, як із двоюрідним дядьком по матері, встановлено рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 28 вересня 2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки у останнього є рідний брат - ОСОБА_6, яким подано заяву про відмову від прийняття спадщини на користь двоюрідної сестри, ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Дослідженими судом доказами доведено, що після смерті ОСОБА_5 є, відповідно до ст.1262 ЦК України, спадкоємець другої черги спадкування рідний брат, в той час, як позивач, згідно із ст.1265 ЦК України, відноситься до пятої черги спадкоємців за законом.

Однак, відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України - фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Надана суду копія постанови слідчого СВ Сарненського ВП про закриття кримінального провадження від 26 квітня 2017 року доводить, що ОСОБА_5 помер раптово внаслідок гострої серцево-судинної недостатності та хронічної ішемічної хвороби серця.

Поховання ОСОБА_5 здійснила позивач ОСОБА_1, що доводиться довідкою №3997 від 14 вересня 2017 року, виданої Селищенською сільською радою та товарним чеком від 24 квітня 2017року про придбання позивачем ритуальних речей.

Вказані обставини підтвердили в суді свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Крім цього, вказані свідки також повідомили суду, що ОСОБА_5 дійсно час від часу зловживав алкогольними напоями, внаслідок чого не міг здійснювати за собою догляд, а тому у цей час ним опікувалась саме ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що незадовго до смерті ОСОБА_5 відвідували останнього. Зі слів свідків на той момент у помешкання ОСОБА_5 були відсутні продукти харчування, помешкання відєднало від електропостачання. Одночасно свідки пояснили, що ОСОБА_5 був працездатною особою, тимчасово заробляв грошові кошти, виконуючи будівельні роботи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на ті обставини, що нею здійснювався догляд за спадкодавцем та його поховання і ці обставини знайшли підтвердження в ході судового провадження.

Однак, за змістом ч.2 ст.1259 ЦК фізична особа може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування - виключно за умови, якщо вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тобто, безпорадний стан спадкодавця має бути викликаний похилим віком, каліцтвом або тяжкою хворобою. Цей перелік є виключним.

Із наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_5 є ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто, не є особою похилого віку, каліцтва або тяжкої хвороби не мав, а тому догляд за ним з боку позивача був викликаний лише загальноприйнятими нормами моралі у суспільстві.

З огляду на наведене, підстав для надання ОСОБА_1 права на спадкування після смерті ОСОБА_5 не вбачається, а тому позов до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, ст.ст. 16, 1216, 1218, 1223, 1258, 1259 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (жительки с.Чабель вул.Партизанська,17-а Сарненського району Рівненської області) до ОСОБА_3 (жительки с.Вири вул.Терешкової,57 Сарненського району Рівненської області) про зміну черговості спадкування та надання позивачу право на спадкування після смерті двоюрідного дядька ОСОБА_5, померлого 20 квітня 2017 року відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_13