Справа № 390/616/18
Провадження №2/390/469/18
УХВАЛА

"22" червня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді Бойко І.А.,

при секретарі - Губанові М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 30.05.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, відкрито провадження у цивільній справі та розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача до суду не зявився, в поданому до суду клопотанні просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач, в поданій до суду заяві позов заперечив, надав суду відзив на позовну заяву, просив розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження та витребувати від відповідача кредитну справу.

Суд, дослідивши заяву відповідача та її обґрунтування, вважає, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Не допущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів задеклароване статтею 22 Конституції.

Частиною 5 ст.4 ЦПК України встановлено, що жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, обєктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обовязків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

В рішеннях де Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п.1 ст.6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (рішення у справах: «Лобо Мачадо проти Португалії» (LoboMachado v. Portugal) «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) 20.02.1996 року, «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Nidero-stHuberv. Switzerland) від 19.02.1997 року.

Європейським судом у рішенні по справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12.07.1988 року, зазначено, що Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6.

Процесуальна поведінка відповідача свідчить, що він має намір реалізувати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки, його поведінка не містить ознак зловживання своїми правами та спрямована на доведення суду обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Враховуючи основні засади національного судочинства та практику Європейського суду з прав людини, суд, у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, виходячи із наміру забезпечити сторонам належні умови для реалізації їх процесуальних прав, вважає за необхідне встановити такий порядок судового провадження, який максимально забезпечить реалізацію права сторін на змагальність.

Суд визначає пріоритетним встановлення судової процедури у цій справі, яка має на меті сприяння реалізації права сторін на змагальність, рівність перед законом та справедливий суд протягом розумного строку, з урахуванням вимог ст.11 ЦПК України.

Зважаючи на встановлене судом значення розгляду даної цивільної справи для сторін, відповідно до принципу пропорційності, враховуючи завдання цивільного судочинства, з метою забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, суд вважає за необхідне подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Згідно п.2 ч.4 ст.277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема для необхідності витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного та обєктивного вирішення спору, суд вважає необхідним задовольнити клопотання відповідача та витребувати у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну справу, заведену на підставі анкети позичальника, яку 28.04.2007 року підписав ОСОБА_1, в звязку з чим відкласти підготовче судове засідання.

Керуючись ст.ст.8, 22 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2-4, 11, 84, 189, 196-198, 277 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача - задовольнити.

Змінити порядок розгляду цивільної справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та призначити розгляд справи в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Відкласти підготовче судове засідання на 11.00 год. 20.07.2018 року.

В призначене судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Витребувати у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну справу, заведену на підставі анкети позичальника, яку 28.04.2007 року підписав ОСОБА_1.

Кредитну справу слід надати на адресу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області до підготовчого судового засідання.

Розяснити, що докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо.

Повідомити ПАТ КБ «ПриватБанк», що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим ЦПК України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обовязку подати витребувані судом докази.

Розяснити позивачу - ПАТ КБ «ПриватБанк», що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, а саме неподання позивачем без поважних причин витребуваних судом доказів, які необхідні для вирішення спору, положеннями ч.10 ст.84 та п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України, передбачено залишення позовної заяви без розгляду.

Копію ухвали надіслати до ПАТ КБ «ПриватБанк» для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання і оскаржженню не підлягає.

Суддя