Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №320/6897/17 Головуючий у 1 інстанції Іваненко О.В.
Провадження № 22-ц/778/2528/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 10. вересня ІНФОРМАЦІЯ_2. Їх шлюб розірвано рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22.05.2017 року. Тим же рішенням суду було постановлено стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку та не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. Та стягнуто кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку до досягнення молодшою дитиною трьох років. Три роки молодшій донці виповнилось 10 вересня 2017 року, стягнення коштів з відповідача на її утримання припинилось. Тому вона вважає що існують підстави для перегляду розміру аліментів які стягуються з відповідача на утримання дітей в сторону збільшення.

Крім того, відповідно до законодавчих змін у Сімейний кодекс України щодо мінімуму який має стягуватись на утримання, встановлено законодавчий мінімум 50% прожиткового мінімуму, вважає що вказана зміна повинна бути відображена у новому виконавчому листі про стягнення аліментів, оскільки державний виконавець на виконанні якого перебуває виконавчий лист самостійно не може збільшувати розмір аліментів.

На виконанні Мелітопольського міського відділу ДВС перебувають виконавчі провадження на підставі виконавчих листів № 320/2605/17-ц. Діти часто хворіють, тому на їх утримання витрачаються значні кошти.

Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання двох дітей, крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Як їй відомо, відповідач працює офіційно в ПП Автосвіт, має дохід. Інших осіб, які мали би можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей немає. Відповідач інших дітей не має. Вона вважає, що грошової суми у розмірі 1/4 частини від доходу на кожну дитину щомісячно, буде достатньо для утримання дітей.

Крім того, у звязку зі зверненням до суду з вказаним позовом, вона понесла певні витрати на правову допомогу. Вказані витрати пов'язані з розглядом справи у суді, тому вони мають бути стягнуті з відповідача на її користь.

Посилаючись на вищевикладені обставини, просила суд змінити розмір аліментів що стягуються з відповідача на утримання дітей за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 22 травня 2017 року. Стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для відповідного віку на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на утримання ОСОБА_4 Д у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для відповідного віку на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані з розглядом справи судом.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення з неї судового збору на користь держави, та віднести судовий збір за рахунок держави.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що вона звільняється від сплати судового збору на підстав п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» як при подачі позову про збільшення розміру аліментів так і при оскарженні зазначеного рішення суду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині розподілу судових витрат, то рішення суду переглядається лише в межах доводів апеляційної скарги.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача ОСОБА_3 судового збору в сумі 640 грн., суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач не звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України).

За змістом ч.7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до частини 1 статті 5 закону України "Про судовий збір"- "Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1) позивачі у справах про стягнення аліментів..."

Враховуючи те, що ОСОБА_3 як позивач звільняється від сплати судового збору, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач у справах про збільшення розміру аліментів повинен сплачувати судовий збір.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_3М на користь держави судового збору у розмірі 640 грн. В іншій частині рішення суду не переглядалося відповідно до ч 1. ст. 367 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382-384, 390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року у цій справі в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору у сумі 640 грн. скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 липня 2018 року.

Головуючий

Судді: