Ухвала

16 липня 2018 року

м. Київ

справа № 750/11769/14-ц

провадження № 61-11990св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «МЖК Чернігів»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня 2016 року у складі судді Литвиненко І. В. та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Бобрової І. О., Мамонової О. Є., Шитченко Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Чернігів» (далі - ТОВ «МЖК Чернігів») до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, інфляційних втрат та 3 % річних.

Заява мотивована тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова

від 12 травня 2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «МЖК Чернігів» заборгованість за житлово-комунальні послуги, інфляційні втрати та 3 % річних у сумі 1 939,12 грн та судові витрати. 23 жовтня 2015 року заявник сплатив на користь ТОВ «МЖК Чернігів» заборгованість за надані послуги у загальній сумі

2 182,72 грн. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 08 липня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Під час апеляційного розгляду справи 15 липня 2016 року апеляційний суд Чернігівської області прийняв відмову ТОВ «МЖК Чернігів» від позову, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2015 року скасував, провадження у справі закрив.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просив в порядку повороту виконання судового рішення стягнути з ТОВ «МЖК Чернігів» на свою користь 2 304,52 грн безпідставно отриманих товариством.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Ухвалу Деснянського районного суду

м. Чернігова від 10 жовтня 2016 року залишено без змін.

У січні 2017 року ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові ухвали та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву, посилаючись на порушення судами першої й апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за заявою ОСОБА_4 про поворот виконання рішення суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Чернігів» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, інфляційних втрат та 3 % річних, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 19 грудня 2016 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик