Справа № 367/936/17 Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/2757/18 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 29 18.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 367/936/17 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_2

Провадження № 22-ц/780/2757/18 Доповідач в суді II інстанції Кулішенко Ю.М.

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Кулішенка Ю.М., суддів: Сушко Л.П., Фінагеєва В.О. розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 02 червня 2016 року ОСОБА_3 керуючи автомобілем Тоуоtа Yaris н.з. НОМЕР_2 скоїла зіткнення з автомобілем AUDI н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5, власником якого є ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 10 червня 2016 р. ОСОБА_3 було визнано виною в скоєному адміністративному правопорушенні передбаченому ст. 124 КУпАП.

Відповідно до письмового звіту №516/08/16Н вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 27 675 грн. 87 коп.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 28 675 грн. 87 коп. та стягнути судовий збір у розмірі: 640 грн. 00 коп. та 9 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 28 675 грн. 87 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу та просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування скарги зазначає, що позивач прийняв рішення скористатись своїм правом отримати відшкодування шкоди за рахунок страховика, а не за рахунок відповідача, тому обрав спосіб захисту свого порушеного права звернувшись до страховика ПрАТ «СК «Нова» з заявою про страхове відшкодування. Також зазначає, що звіт № 516/08/16Н не є належним доказом вартості завданого матеріального збитку, оскільки її не було викликано, як зацікавлену особу для участі в технічному огляді пошкодженого транспортного засобу.

Позивач у справі відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою Ірозділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 02 червня 2016 року на а/д Київ-Ковель 32 км.+50 м. Марченкова Валентина Василівна, керуючи автомобілем Тоуоtа Yaris н.з. НОМЕР_2 при зміні напрямку руху не переконалась, що цей маневр буде безпечним, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем AUDI н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5, власником якого є ОСОБА_4, що призвело до механічного пошкодження зазначених транспортних засобів.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 10 червня 2016 р. ОСОБА_3 було визнано виною в скоєному адміністративному правопорушенні передбаченому ст. 124 КУпАП.

Відповідно до письмового звіту №516/08/16Н від 05 серпня 2018 року про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, шкода завдана власнику КТЗ складає 27 675 грн. 87 коп.(а.с. 6-15).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із його доведеності та обгрунтованності.

З вказаним висновком погоджується колегія суддів виходячи з наступного:

Згідно ст.1166 ЦК України шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За положеннями ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, за наявності вини.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те , що вина ОСОБА_3 у порушенні Правил дорожнього руху, унаслідок яких сталася ДТП, доведена постановою у справі про адміністративне правопорушення, тому завдана у результаті ДТП шкода має бути відшкодована відповідачем.

Посилання апелянта на те, що позивач звернувся до страхової компанії ПрАТ «СК «Нова» з заявою про страхове відшкодування, а можливо і отримав таке відшкодування ґрунтується на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що страховою компанією ПрАТ «СК Нова» було проведено виплати страхового відшкодування і таких доказів не додано до апеляційної скарги.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала її, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому доособи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоду. В такому випадку особа, яка завдала шкоду і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Доводи апеляційної скарги, що дослідження було проведене без участі відповідача, оскільки його ніхто не повідомляв про дату та місце проведення оцінки завданого матеріального збитку автомобілю, колегія суддів не приймає до уваги.

Відповідно до п.5.2 Наказу від 24.11.2003 року № 142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Законодавством не передбачено обов'язку оцінювача та/або замовника оцінювача здійснювати виклик заінтересованих осіб для проведення оцінки завданого матеріального збитку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції, ті докази та обставини, на які посилається апелянт були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий:

Судді: