Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22ц/778/1910/18
Головуючий у 1 інстанції: Гасанбеков С.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2018 року у справі за позовомОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є власником вищезазначеної земельної ділянки, яку він успадкував після смерті батька.

Між відповідачем та батьком позивача 20.12.2007 було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :09:009:0008 строком на 10 років. Після підписання договору земельну ділянку було передано відповідачу. Відповідач фактично користується земельною ділянкою 10 років як передбачено укладеним договором.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення йому земельної ділянки, зазначивши, що не бажає продовжувати з відповідачем оренді відносини.

В добровільному порядку відповідач не повертає позивачу земельну ділянку і наголошує на тому, що договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 26.12.2012, а тому він дійсний до 26.12.2022.

Позивач вважає, що в момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору», отже відповідач на даний момент використовує спірну земельну ділянку незаконно без відповідної правової підстави, оскільки договір оренди закінчився.

Виходячи з наведеного, та посилаючись на норми ст.ст. 16, 20, 31 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 15, 319, 321, 387, 1212-1215 ЦК України, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2018 року позов задоволено. Зобов'язано ТОВ «Маяк» повернути ОСОБА_5, земельну ділянку площею 5,6341 га, кадастровий номер :09:009:0008, розташовану на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області, у зв'язку із закінченням строку, на який було укладено договір оренди землі від 20 грудня 2007 року, зареєстрований у віддай Держкомзему у Новомиколаївському районі Запорізької області 26 грудня 2012 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду представник представник ТОВ «Маяк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом попередньої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 5,6341 га, кадастровий номер :09:009:0008, розташованої на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області, яку він успадкував після смерті 03.06.2010 батька ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.12.2010 № 2470 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.04.2015 № 36614307.

20 грудня 2007 року між батьком позивача ОСОБА_6 (орендодавець) та ТОВ «Маяк» (орендар) було укладено договір оренди щодо вищезазначеної земельної ділянки, зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомиколаївського району Запорізької області 26 грудня 2012 року за № 01348.

Відповідно до умов зазначеного договору оренди земельної ділянки: орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області (п. 1); обєктом оренди є земельна ділянка площею 5,63 га, кадастровий номер: :09:009:0008 (п. 2, акт прийому-передачі); договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. (п. 8).

Задовольняючи позов суд поперередньої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що коли договором оренди землі не передбачено умови про початок строку його дії з моменту державної реєстрації, строк такого договору має обчислюватися з моменту його укладення, тобто з дати його підписання сторонами. Оскільки у даній справі під час укладення договору оренди земельної ділянки від 20.12.2007 його сторонами не було погоджено умови, відповідно до якої строк цього договору має обчислюватися з моменту його державної реєстрації, правильною є позиція позивача у даній справі щодо закінчення строку дії цього договору оренди земельної ділянки через 10 років з моменту його укладання, а саме 21.12.2017.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, у пункті 41 спірного договору оренди визначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

26 грудня 2012 року проведена державна реєстрація договору оренди земельної ділянки у відділі Держкомзему Новомиколаївського району, Запорізької області.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, виходив із того, що моментом укладення договору оренди земельної ділянки є день його підписання, тому цей договір припиняє дію після закінчення десятирічного строку, який починається з моменту його укладення, а не з моменту державної реєстрації, яка свідчить про набуття договором чинності (юридичної сили) і не може змінювати момент укладення договору.

Однак, згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

За змістом статей 18, 20 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

У справі, яка переглядається, встановлено згідно з пунктом 8 спірного договору оренди земельна ділянка надається в оренду строком на 10 років, відповідно до пункту 41 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, тобто після державної реєстрації, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Оскільки строк дії договору оренди земельної ділянки не закінчився, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання договору оренди припиненим і про витребування землі.

Вказані висновки відповідають висновкам викладеним у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.02.2018 року у аналогічній справі №379/386/16-ц, провадження №61-7253зпв18; від 18.04.2018 року у аналогічній справі №616/293/17-ц, провадження №61-9772св18; від 14.05.2018 року у аналогічній справі №621/2116/16-ц, провадження №61-20128св18.

Проте суд першої інстанції на наведене належної уваги не звернув та безпідставно задовольнив позовні вимоги.

Оскільки неправильне застосування судом зазначених норм матеріального права в справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, то ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» задовольнити.

Рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2018 року скасувати та прийняти постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 11 липня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: