Ухвала

18 червня 2018 року

м. Київ

справа № 219/1725/17

провадження № 61-35182ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 7 лютого 2018 року і постанову апеляційного суду Донецької області від 10 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2018 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 7 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 10 квітня 2018 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вказана касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, проте, враховуючи, що перевірка обґрунтованості доводів заявника щодо виняткового значення для нього результатів вирішення цієї справи і її значення для формування єдиної правозастосовчої практики вимагає вивчення матеріалів справи і поглибленої оцінки доводів касаційної скарги по суті, касаційний суд дійшов висновку про можливість відкриття касаційного провадження у цій справі.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додана заява ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі у зв'язку з скрутним майновим станом. На підтвердження вказаних обставин заявник подав докази незначного розміру своєї заробітної плати, з якої утримуються аліменти на двох малолітніх дітей, та докази перебування на амбулаторному лікуванні.

Згідно зі статтею 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону на час подання касаційної скарги, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Аналізуючи зміст статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд доходить висновку, що цією статтею передбачена можливість відстрочення сплати судового збору в залежності від процесуального статусу учасника справи (позивачам - за наявності визначених умов) та в залежності від предмету позову (захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю).

ОСОБА_1 має процесуальний статус відповідача, а предмет позову у цій справі не стосується захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодування шкоди, завданої здоров'ю.

Таким чином, заявником не обґрунтовано існування умов, за яких закон надає суду право відстрочити сплату судового збору, тому суд відмовляє у задоволенні заяви.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Як вбачається з судових рішень, оспорюванню сумою є 4 398,66 гривень; пропорційний цій сумі розмір судового збору, сплачений Публічним акціонерного товариством Комерційний банк «Приватбанк» при поданні позову, складає 234,08 гривень.

Таким чином, за подання цієї касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 468,16 гривень (234,08*200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати оригінал відповідного документа.

Оскільки до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених законом розмірах, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 7 лютого 2018 року і постанову апеляційного суду Донецької області від 10 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначеного недоліку.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали щодо надання доказів сплати судового збору скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко