Справа № 487/2989/18
Провадження № 2/487/1672/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.06.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання - Ободенко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу №487/2989/18 за позовом ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_3», третьої особи - ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_3» (далі - ОСББ «АДРЕСА_3»), третьої особи - ОСОБА_2 про визнання укладеним договір купівлі-продажу від 29.06.1999 року квартири АДРЕСА_1, між ОСОБА_1 і ОСОБА_2на Південної Товарної біржі зареєстрованого в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №9957 від 29.06.1999 року та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, визнати укладеним договір купівлі-продажу від 29.06.1999 року квартири АДРЕСА_2, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на Південної Товарної біржі та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що 17.05.1999 року ОСОБА_2 взяла у неї в борг грошові кошти у розмір 2000 грн. за квартиру АДРЕСА_1, вартість якої за домовленістю між ними становила 8500 грн.., про що була складена розписка. 29.06.1999 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири на Південної Товарної біржі та при укладенні вказаної угоди між сторонами було досягнуті та узгоджені усі істотні умови договору купівлі-продажу, та на виконання договору нею було передано ОСОБА_2, 8500 грн., а остання передала їй усі документи на квартиру та ключи. В подальшому в порушення вимог чинного законодавства, ОСОБА_2 почала ухилятися від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, тому вона була позбавлена реалізувати свої права власника. На теперішній час спірна квартира перебуває на балансі ОСББ «АДРЕСА_3» та вона сплачує усі необхідні внески та платежі передбачені Статутом ОСББ та рішенням загальних зборів.

Крім того, між нею та ОСОБА_2 на Південної Товарної біржі було укладено договір купівлі-продажу від 29.06.1999 року квартири АДРЕСА_2, між сторонами були погоджені всі належні умови купівлі-продажу квартири, проте, вказаний договір купівлі-продажу нею втрачено, в нотаріальному порядку договір не посвідчений та державна реєстрація нерухомого майна не була проведена.

Ухвалою від 25.05.2018 року відкрите провадження у справі.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав та не надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності.

В судове засідання третя особа не з'явилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення та позивач проти такого вирішення справи не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено судом, 17.05.1999 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2000 грн. за квартиру АДРЕСА_1, загальна вартість якоїза домовленістю між сторонами становить 8500 грн., про що була складена розписка. 29.06.1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного на Південної Товарної біржі та зареєстрованого в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №9957 від 29.06.1999 року.

При укладенні договору між сторонами були погоджені всі належні умови купівлі-продажу квартири, зокрема щодо ціни, терміну виплати вартості квартири, оформлення договору на товарній біржі, передачі документів та квартири у власність набувача ОСОБА_1

Позивач у повному обсязі розрахувалася за квартиру з ОСОБА_2, сплативши останньої вартість квартири у розмірі 8500 грн. (згідно умов договору п. 5 квартира продана за 8500 грн., які отримані продавцем до реєстрації вказаного договору). Після виконання позивачем зобов'язань як покупця, ОСОБА_2 передала позивачу усі документи і ключі від вищезазначеної квартири.

Дані спірні правовідносини, регулювалися Цивільним Кодексом України у редакції 1963 року і саме ці норми закону у даному випадку підлягають застосуванню за принципом дії закону у часі.

Так, згідно ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна по договору виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом, або договором, а передачею признається вручення речі набувачу.

Стаття 224 ч. 1 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що по договору купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупця, а той зобов'язується прийняти майно та заплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 227 ЦК України ( в редакції 1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін являється громадянин.

Однак, разом з тим, згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10.12.1991 р., в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 1999 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Разом з тим, ОСОБА_2, отримавши від позивача грошові кошти вартість проданої квартири, в подальшому ухилялась від нотаріального посвідчення вказаної угоди та позивач не має можливості для реалізації своїх прав на розпорядження придбаним майном.

Ст. 47 ч.2 ЦК України ( в редакції 1963 року) передбачає, що якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення, а друга ухилилась від нотаріального оформлення угоди, суд в праві за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

На теперішній час спірна квартира перебуває на балансі відповідача - ОСББ «АДРЕСА_3», згідно розпорядження Управління з використання та розвитку комунальної власності №35-Р від 25.01.2017 року та Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 01.02.2017 року.

Всі необхідні платежі та внески, які передбачені Статутом ОСББ «АДРЕСА_3» та рішенням загальних зборів ОСОБА_1 сплачуються у повному обсязі і заборгованості не має, що підтверджується заявою ОСББ «АДРЕСА_3» №18 від 20.03.2017 року.

Таким чином, позивач цілком виконала угоду, що вимагає нотаріального оформлення, сплативши вартість квартири і прийнявши її, що випливає зі змісту договору і ніким не оспорюється, з моменту укладання угоди вона сплачує всі необхідні платежі і внески та ніхто її право володіння спірною квартирою не оспорювали, тому ОСОБА_1 є добросовісною набувальницею та відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) є підставою для визнання спірного договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Вповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про визнання укладеним договору купівлі-продажу від 29.06.1999 року квартири АДРЕСА_2, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на Південної Товарної біржі та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки позивачем, крім власник тверджень, суду не надано жодного належного, допустимого і достовірного доказу на підтвердження укладення договору купівлі-продажу від 29.06.1999 року, тому повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання, що позивач не довів ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог, тому підстав для визнання за позивачем права власності на вказану вище квартирі суд не вбачає.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 76, 81 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_3», третьої особи - ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити частково.

Визнати укладеним договір купівлі-продажу від 29.06.1999 року квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на Південної Товарної біржі, зареєстрованого в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №9957 від 29.06.1999 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В решті вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк і в порядку, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.В. Щербина