КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/656/18
Провадження №2/319/290/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2018 року смт Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Валігурського Г.Ю.,
при секретарі судового засідання Костенко А.В.,
сторони в судове засідання не прибули,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Більмак цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник Позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву якою просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.
Відповідач в судове засідання також не прибула, про час і місце його проведення повідомлена належним чином згідно ч.11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується копією оголошення про виклик учасника справи від 26 червня 2018 року, розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила, заперечень проти позову не надала, тому на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
29 листопада 2005 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір № К 28 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково - касового обслуговування з дебетово - кредитною схемою (в редакції Додаткового договору №1 до договору № К 28 від 29.11.2005 року (далі за текстом Додатковий договір), згідно умов якого, Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту Рахунок за тарифним пакетом Зарплатний (пункт 1.1 Договору). В подальшому, між сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору № К 28 від 29.11.2005 року та додатковий договір №2 до договору № К 28 від 29.11.2005 року.
У пункті 2 Додаткового договору №2 сторони встановили, що всі інші умови договору, що не змінені цим Додатковим договором, залишаються чинними і сторони підтверджують по них свої зобов'язання.
У відповідності до умов п. 3.3. Договору, в редакції Додаткового договору №1, клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Аналогічні умови встановлені сторонами у п. 3.9. Договору в редакції Додаткового договору №1.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України Позивач обґрунтовано нарахував Відповідачу до сплати за прострочення виконання грошових зобов'язань за Договором у період з 01 січня 2016 року по 16 квітня 2018 рік - 3412,62 грн. інфляційних втрат за прострочення сплати боргу з повернення кредиту, з 01 серпня 2014 року по 16 квітня 2018 рік - 2372 грн. 23 коп. інфляційних втрат за прострочення сплати процентів, а всього - 4026, 48 грн. та у період з 17.12.2015 року по 16.04.2018 рік - 742, 16 грн. три проценти річних за прострочення сплати кредиту, у період з 28.07.2014 року по 16.04.2018 рік - 355,67 грн. три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а всього 1097,83 грн., тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до стягнення.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати Позивача по сплаті судового збору мають бути відшкодовані за рахунок останнього. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 133, 141, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд,
Позов публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Куйбишевський районний суд Запорізької області.
Відповідач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області 09 лютого 2002 року, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Суддя Г. Ю. Валігурський