Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/738/18
Провадження №: 2/332/639/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі
Головуючого судді: Марченко Н.В.
при секретарі: Фурдак В.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення сум компенсації втрати доходів, виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення сум компенсації втрати доходів, виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
В позові він вказав , що з 27.12.1988 року по 25.04.2012 року працював у Відокремленому структурному підрозділі «Вагонне депо Запоріжжя - Ліве» Державного Підприємства «Придніпровська залізниця», правонаступником якого наразі є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» .
У день звільнення, позивачу виплата заробітної плати у повному обсязі здійснена не була.
Остаточний рахунок у сумі 7175,90 грн. (без вирахування податків) було здійснено 26.02.2018 року на підставі судового рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2017 року, що набрало законної сили 05.12.2017 року.
Таким чином, згідно уточненого позову (а.с. 62-65) позивач просить стягнути середній заробіток з 25.04.2012 року по 25.02.2018 року включно в сумі 264798,54 грн.
Крім того, позивач просить стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку із затримкою виплати розрахунку при звільненні, яка відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» мала бути виплачена відповідачем відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, визначеному чинним законодавством в сумі 7370,94 грн..
В судове засідання сторони не з*явились, просять розглянути позов без їх участі. Представник позивача підтримав заявлені вимоги. Просить стягнути заборгованість згідно позовних вимог.
Представник відповідача згідно відзиву на позовну заяву, позов не визнав вважає пропущеним строк звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні а також компенсації втрати частини доходу .
Дослідивши докази по справі , суд вважає позов таким , що підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 з 27.12.1988 року по 25.04.2012 року працював у Відокремленому структурному підрозділі «Вагонне депо Запоріжжя - Ліве» Державного Підприємства «Придніпровська залізниця», правонаступником якого наразі є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» .(а.с.9-10)
У день звільнення, позивачу виплата заробітної плати у повному обсязі здійснена не була.
Остаточний рахунок у сумі 7175,90 грн. (без вирахування податків) було здійснено 26.02.2018 року на підставі судового рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2017 року, що набрало законної сили 05.12.2017 року. (а.с.11-26 )
Відповідно до ст.ст. 47, 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
У порушення вказаної норми, у день звільнення, Позивачу виплата заробітної плати у повному обсязі здійснена не була.
Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, позивач має право на відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 25.04.2012 по 25.02.2018 вкючно, що складає 1503 робочих дні.
Згідно наданої довідки середньоденний розмір заробітної плати позивача складає 176,18 грн. на день. Таким чином за період з 25.04.2012 по 25.02.2018 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 264798,54 грн.
П.п. 20, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13 розяснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку. Таким чином позивачем не пропущено строку звернення до суду з даним позовом.
Також відповідачем не надано доказів вини позивача в неотриманні ним своєчасно розрахунку при звільненні , а тому доводи відповідача про пропуск строку позовної давності щодо отримання компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні , на думку суду , не заслуговують на увагу.
Крім того, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку із затримкою виплати розрахунку при звільненні, яка відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» мала бути виплачена відповідачем відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, визначеному чинним законодавством.
Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Порядок та підстави компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати регулюється Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», з метою реалізації якого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.
Відповідно до п. 4 вказаного Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
У Додатку до вищезазначеного Порядку міститься приклад обчислення суми компенсації згідно із яким сума компенсації втрати частини доходів Позивача складає:
Сума заборгованості по заробітній платі за рішенням суду була виплачена Позивачу без вираховування податків, у звязку із чим розмір компенсації повинен розраховуватися з суми 5 776,60 грн. (сума 7 175.90 грн. за вирахуванням 18% податку на доходи фізичних осіб та військового збору 1,5%) та із застосуванням коефіцієнту 1,276 обчисленого із індексів інфляції з червня 2012 року по грудень 2017 року, який застосовується до заборгованості по заробітній платі яка виникла в квітні 2012 року, та виплачена в січні 2018 року.
Відповідно розмір компенсації становить -7 370,94грн. (5 776,60 * 1,276).
Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 року № 9-рп/2013 визначив, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення сум компенсації втрати доходів, виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: Марченко Н.В.