Справа № 266/3522/18
Провадженя№ 2/266/854/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2018 року м. Маріуполь
Позивач звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняти з реєстрації. Посилаючись на те, що він є власником будинку 65 в м-н. «Бригантина» Приморського району м. Маріуполя. В будинку зареєстровано його сина, ОСОБА_2, який з серпня 2014 року не мешкає в будинку, оскільки переїхав на постійне місце мешкання до Російської Федерації. У зв'язку з тим, що відповідач тривалий час не проживає у будинку, комунальні послуги не сплачує, позивач ОСОБА_1 змушений сплачувати комунальні послуги за власні кошти за відповідача. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку 65 м-н. «Бригантина» в Приморському районі м. Маріуполя.
Відповідно до ухвали суду від 22.06.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу ОСОБА_2, не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя за закінченням терміну зберігання.
Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.
Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.
Відзив на позовну заяву не надходив.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Перешкод для розгляду справи немає.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.
За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07. 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07. 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України).
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.05.2010 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку №65 в м-н. «Бригантина», Приморського району м. Маріуполя (а. с. 5)
Відповідно до довідки з департаменту адміністративних послуг ЦНАП Маріупольської міської ради від 16.06.2018 року за адресою: м. Маріуполь, м-н. «Бригантина», б. 65, зареєстровано ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (а. с. 6)
Відповідно до акту від 18.06.2018 року КСН «Бригантина», ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: м. Маріуполь, м-н. «Бригантина», б. 65, але не проживає у будинку з серпня 2014 року, про що свідчать сусіди ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а. с. 7).
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про визнання ОСОБА_2 такими, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, м-н. «Бригантина», б. 65.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 223, 263-265, 279 ЦПК України,ст. ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України, суд,
На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 12.07.2018 року.
Суддя: Пантелєєв Д. Г.