Справа № 653/68/18
Провадження № 2/653/491/18
РІШЕННЯ

іменем України

"26" квітня 2018 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Венглєвської Н.Б.,

секретаря - Копєйко Д.В.,

представника позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Генічеськ справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Генічеської РДА Херсонської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, про що внести запис в книгу реєстрації народжень за 27 червня 2002 року, актовий запис №94 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області.

В поданому позові позивачка позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 19 червня 2001 року по 16 червня 2006 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася дочка ОСОБА_5. 16 червня 2006 року рішенням Генічеського районного суду шлюб між нею і відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка стала проживати з нею і проживає з нею і в даний час. 12 березня 2007 року вона зареєструвала шлюб з громадянином Турецької Республіки ОСОБА_9 і взяла його прізвище ОСОБА_9. Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_3 усунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки, не піклувався за дочкою, не надавав матеріальної допомоги, не займався її вихованням і, взагалі, не цікавився дочкою. Фактично він відмовився від своєї дочки і навіть був згоден, щоб її нинішній чоловік удочерив її, що підтверджується заявою, підписаною ним, яка посвідчена нотаріусом. Дані обставини можуть підтвердити свідки. Дочці виповнилося 15 років і вона фактично не знає свого рідного батька і не спілкується з ним не з її і не з її вини, як матері, тому що сам відповідач відмовився спілкуватися з нею та цікавитися нею.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 за дорученням ОСОБА_1 позовні вимоги позивачки підтримав в частині позбавлення батьківських прав, а в решті стосовно внесення запису в книгу реєстрації народжень за 27 червня 2002 року в актовий запис №94, про виключення батька відмовився, так як розуміє, що дані вимоги не можуть бути розглянуті в даному судовому засіданні, на стягненні аліментів з відповідача, також відмовляється, оскільки відповідач їх сплачувати не буде. Просив суд задовольнити позов про позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, подав клопотання, у якому просив суд провести судове засідання без його участі, а також надав згоду на позбавлення його батьківських прав та задоволення позову на користь позивачки, так як позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Служби у справах дітей Генічеської РДА Херсонської області ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечував.

Суд вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши докази надані сторонами відповідача, вивчивши висновок Служби у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що сторони в період з 19 червня 2001 року по 16 червня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали однією сім'єю. За період спільного життя у сторін народилася дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідною копією повторно виданого свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_2 від 28.04.2011 року, згідно якої відповідач записаний її батьком.

Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що з 2006 року сторони припинили проживати однією сім'єю та шлюб між ними було розірвано, що підтверджується рішенням Генічеського районного суду від 16.06.2006 року та повторно виданим свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3

На даний момент позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином Турецької Республіки ОСОБА_9 і взяла його прізвище ОСОБА_9, згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 23 травня 2013 року.

Відповідно до пояснень позивача, наданих в позовній заяві так і в ході судового розгляду справи - відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається. Дій направлених на участь у вихованні своєї дочки не вчиняв. Допомоги на її утримання не надає. Крім того, від відповідача надійшла заява, яка завірена приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу, де він вказав, що дає свою згоду на усиновлення громадянином Турецької Республіки ОСОБА_9 його малолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, з присвоєнням їй прізвища - ОСОБА_9 та по батькові - ОСОБА_5, згідно копії заяви від 18.12.2008 року серії ВМВ №090114. Також в поданій до суду письмовій заяві відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, чим визнає, що він усунувся від виконання батьківських обов'язків і не бажає їх продовжувати, так як згоден на здійснення усиновлення його дитини іншим чоловіком.

Відповідно до матеріалів справи та пояснень позивача, встановлено, що батько успіхами дитини та її навчанням не цікавиться, матеріальну допомогу не надає, особою яка займається навчанням та вихованням дитини є її мати ОСОБА_2

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його можна застосовувати тоді, коли це викликано необхідністю.

Відповідно до пояснень позивача на протязі тривалого часу батько ОСОБА_5, не відвідує її, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не допомагає позивачеві матеріально та повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків.

Як вбачається з Висновку № 302/09-164/02/35 від 24.04.2018 року Органу опіки та піклування Генічеської районної державної адміністрації вважають ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5

Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги те, що відповідачем не вчинялося будь-яких дій на налагодження стосунків з дитиною, намаганні брати участь у її вихованні та утриманні. Останній не звертався до служби у справах дітей Генічеської РДА з метою визначення його участі, як батька у вихованні дочки; ним не вжито заходів щодо утримання дитини; відсутні докази, що підтверджували б його намагання домовитися з позивачем про спілкування з дочкою.

Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Матеріалами справи підтверджена винна поведінка ОСОБА_3, щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім цього, судом враховується, ч.3 ст. 166 СК України, де вказано, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст.ст. 180, 182 сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей.

Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або в твердій грошовій сумі.

Оскільки відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров'я, має об'єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частині від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Оскільки позивачка, яка являється матір'ю ОСОБА_5 відмовляється отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав суд приходить до висновку, що з метою захисту перш за все інтересів дитини, аліменти необхідно перераховувати на особистий рахунок дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні Державного Ощадного банку України.

У зв'язку з цим, суд вважає необхідним зобов'язати службу у справах дітей Генічеської РДА відкрити особистий рахунок дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні Державного Ощадного банку України, в місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Позивачкою не було заявлено ніяких вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат.

На підставі викладеного, Керуючись Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 150, 163, 164, 166 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, ід. номер невідомий, зареєстрованого АДРЕСА_1 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, ід. номер невідомий, зареєстрованого АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26 квітня 2018 року, з моменту винення рішення..

Аліменти перераховувати на особистий рахунок дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні Державного Ощадного банку України.

Зобов'язати службу у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації відкрити особистий рахунок дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні Державного Ощадного банку України, в місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н.Б. Венглєвська