Справа №: 343/1162/18
Провадження №: 2/0343/501/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Керніцького І. І.,

секретаря - Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Долинської РДА про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди матері, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить постановити рішення, яким:

надати йому дозвіл для оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до Португалії в період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року на термін один місяць з метою оздоровлення та відпочинку;

надати дозвіл на тимчасовий виїзд сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Португалії в період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року на термін один місяць, з метою оздоровлення та відпочинку без згоди та супроводу матері ОСОБА_2, 1982 року народження.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Всі витрати по справі покласти на нього.

Свої вимоги мотивує тим, що 14 грудня 2016 року між ним та відповідачкою було розірвано шлюб. Перебуваючи у шлюбі у них народилось двоє синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Діти зареєстровані за адресою АДРЕСА_1. На даний час з ним проживає тільки старший ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, умови проживання сина є задовільними. Молодший син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає разом з мамою ОСОБА_2, на скільки відомо десь в Хотинському районі Чернівецької області, оскільки з серпня 2016 року відповідачка зібравши всі свої речі залишила його будинок, забравши при цьому молодшого сина ОСОБА_4, оскільки старший син ОСОБА_3 відмовився їхати з нею. З того часу і по сьогоднішній день, відповідачка участі у вихованні та догляді за сином не бере, розвитком дитини не цікавиться матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Всі питання щодо здоров'я дитини, виховання, його фізичний, духовний та моральний розвиток вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Також дитина знаходиться на повному його утриманні. Він офіційно працевлаштований. Він, як батько зацікавлений, як у духовному так і моральному розвитку свого сина, і має намір поїхати з сином до Португалії, що сприятиме розширенню світогляду сина та добре позначиться на його духовному та інтелектуальному розвитку, як особистості, оскільки дана країна містить багато історичних архітектурних пам'яток, а також курортний відпочинок на узбережжі моря. Дана поїздка також є можливістю для сина ОСОБА_3 проконсультуватись у Португальських лікарів, а можливо і подальше лікування, оскільки за висновками лікарів син хворіє на міопію слабого ступеня обох очей, яке потребує постійної корекції зору, вправ на акомодацію, гігієни зору, повноцінного харчування, вітамінотерапії, плеопто-ортоптичне лікування 1-2 рази на рік ноотропна терапія. У зв»язку захворюванням сина має намір поїхати до Португалії з метою проконсультуватись з лікарями та можливо з подальшим лікуванням.

Звернувшись до відповідачки в усній формі з проханням надати йому дозвіл на оформлення документів на виїзд їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на оздоровлення за кордон, остання відмовила, хоча жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували її відмову в оформленні документів та виїзд дитини закордон, відповідачка не наводить.

Вважає, що така позиція його колишньої дружини і матері сина, шкодить його інтересам та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на оздоровлення, на повний та гармонійний розвиток його особистості та вказує на зловживання відповідачки своїми батьківськими правами.

Він та його син ОСОБА_3 є громадянами України, мають постійне місце проживання в Україні, син знаходиться на його утриманні, доступ матері до дитини не обмежений. Відповідальність за дитину під час її поїздок за кордон бере на себе. Зі своєї сторони він зобов'язуюсь вжити всіх заходів, необхідних для безпечного перебування дитини за кордоном, і по закінченню зазначеного строку забезпечити повернення дитини в Україну.

Виїзд дитини за кордон не пов`язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із батьком або на довгострокове перебування за межами України з інших причин.

Позивач в судове засідання не прибув, від нього поступила заява про розгляд справи за його відсутності, де він зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи була належно повідомлена у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачки не надходили, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служби у справах дітей Долинської РДА Прокопець Т.А. (довіреність від 04.01.2018 № 12/01-09/55), в судове засідання не прибула, скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, де вказала, що проти позову не заперечує, просить задоволити.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обов'язком батьків.

Згідно ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 157 СК України, питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою ВР України від 27.02.91 р. N 798-XII, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

В силу вимог ч.ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Згідно п. 1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка недосягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно п. п. 4, 7 підпункту 2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою КМУ від 07.05.2014 №152 (зі змінами), паспорт для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли шістнадцятирічного віку, - на 10 років; оформлення, обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства чи за наявності виданої органом державної виконавчої служби довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Аналіз вказаних норм права свідчить, що у разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про країну виїзду, строку та мети виїзду.

Виходячи з вказаного, чинним законодавством передбачено можливість вирішувати у судовому порядку питання про надання дозволу на конкретний виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі.

Від спільного проживання в шлюбі у них народилось двоє синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с.8))., та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 14.12.2016 року в справі № 724/1244/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 червня 2002 року у Долинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області за актовим записом № 74 - розірвано.

Досліджено в судовому засіданні та, як свідчать матеріали справи, на даний час з позивачем проживає син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживають окремо від позивача та сина ОСОБА_3, протягом тривалого часу не піклується про здоров'я дитини - сина ОСОБА_3, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує його до самостійного життя, дитина фактично обділена материнською турботою і увагою.

Судом також встановлено, що позивач, турбуючись про всебічний розвиток сина ОСОБА_3, з метою духовного, морального та фізичного розвитку, має бажання та можливість виїхати з ним до Португалії в період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року, де може забезпечити відпочинок і оздоровлення дитини.

Для виїзду дитини за кордон необхідно мати нотаріальний дозвіл відповідачки.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, а виїзд в такий проміжок часу та в таку країну зумовлений необхідністю забезпечення інтересів дитини з метою оздоровлення та відпочинку та реалізації соціального та духовного розвитку, що підтверджено наведеними вище доказами, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без згоди матері та оформлення таких документів, оскільки тимчасове перебування дитини позивача за кордоном буде виключно в інтересах самої дитини.

На підставі ст.ст. 33, 51 Конституції України, ст.ст. 7,141,157 СК України,ст. 313 ЦК України, керуючись статтями 208, 209, 215, 218,280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл для оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до Португалії в період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року на термін один місяць з метою оздоровлення та відпочинку.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народження до Португалії в період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року на термін один місяць, з метою оздоровлення та відпочинку без згоди та супроводу матері ОСОБА_2, 1982 року народження.

Дане рішення допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, проживає: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, АДРЕСА_2.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Долинської РДА Івано-Франківської області, м.Долина пр-т.Незалежності,5 Івано-Франківської області 77504.

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький