Справа № 462/6019/16-ц
Провадження № 2/463/418/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, суд,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив шляхом подачі заяви про уточнення позовних вимог, остаточно просив усунути відповідача ОСОБА_4 від права на спадкування за законом як спадкоємця першої черги після смерті 08 травня 2015 року її чоловіка ОСОБА_6. Стягнути з відповідача на його користь 120 000,00 грн. моральної шкоди, 2500,00 грн. витрат на правову допомогу, а також 487,20 грн. судового збору.

Позов мотивує тим, що 08 травня 2015 року помер ОСОБА_6, його брат та чоловік ОСОБА_4, відповідача по справі. Разом з померлим ОСОБА_6 є співвласником квартири АДРЕСА_1. Так як ОСОБА_6 особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробив, то після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на момент смерті майно, яке підлягає спадкуванню за законом, а саме відповідачем ОСОБА_4, як спадкоємицею 1 черги, тобто як такої із подружжя, що пережила чоловіка. Однак позивач вважає, що відповідач ОСОБА_4 пілягає усуненню від права на спадкування в порядку ст.1224 ЦК України, оскільки своїми умисними діями спричинила смерть чоловіка ОСОБА_6: не вживала заходів для його належного лікування та забороняла позивачу, як брату, здійснювати такі дії, сприяла вживанню ним спиртних напоїв, не турбувалась про нього та не піклувалась. Крім того, неодноразово створювала позивачу перешкоди у безперешкодному доступі до його частки в квартирі, в якій знаходяться його особисті речі, що зумовило для позивача здійснення незапланованих витрат на купівлю одягу, оренду житла. Все це, на думку позивача, спричинило йому сильні душевні страждання, розмір яких він оцінює в 120 000,00 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Крім того, позивач зазначив, що відповідач умисно своїми діями заподіяла смерть брату ОСОБА_6, з метою заволодіння його частиною квартири. Він, як брат, неодноразово вживав заходів щодо допомоги брату: викликав швидку, а також поліцію, коли відповідач перешкоджала йому скерувати брата на лікування.

Відповідач та її представник проти позову заперечили з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Відповідач додатково пояснила, що з чоловіком проживали у фактичних шлюбних відносинах з 2008 року і лише в наприкінці 2014 року оформили стосунки. Її чоловік дійсно зловживав спритними напоями, однак вона намагалась з цим боротись, але вказані намагання успіху не мали. Додала, що дійсно купувала чоловіку спиртні напої, однак таке робила неумисно, а під погрозою чоловіка, який в протилежному випадку влаштовував скандали та бійки. Неодноразово просила чоловіка пройти лікування, однак останній в категоричній формі відмовлявся.

Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, яка є сусідкою відповідача та її померлого чоловіка, пояснила, що відповідач ОСОБА_4 протягом тривалого часу проживала з ОСОБА_6 у фактичних відносинах. З їхнього квартири постійно було чути скандали та сварки, частими були пянки. Двічі зверталась зі скаргами щодо розведеного у квартирі смороду та антисанітарії. Відповідач за чоловіком не доглядала та лікаря йому не викликала. Висловила припущення щодо вини відповідача у смерті ОСОБА_6

Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, лікар зі швидкої, пояснила, що в 2014 року була на виклику в квартирі ОСОБА_6 Швидка була викликана відповідачем ОСОБА_4, яка по приїзду лікарів поводила себе спокійно та адекватно. Від госпіталізації у лікарні хворий відмовився сам добровільно.

Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, друг померлого ОСОБА_6, пояснив, що з ОСОБА_6 знайомий з 1998 року, а з відповідачем ОСОБА_4 з 2000 року. З позивачем незнайомий та його не знає, бачив лише два рази. Пояснив, що ОСОБА_6 зловживав спритними напоями, в цьому вини відповідача немає. Померлий ОСОБА_6 ніколи на дружину не жалівся. Завжди сприймав відповідача та ОСОБА_6 як співмешканців.

У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року.

Заслухавши пояснення учасників справи та покази свідків, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, а також матеріали цивільної справи 462/4339/15-ц, постановляючи рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Статтею 1224 ЦК України передбачено порядок усунення особи від права на спадкування. Так, ч.ч.1,6 вказаної статті передбачено, що не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Усунення права на спадкування означає втрату особою субєктивного права бути учасником спадкових правовідносин за наявності певних обумовлених законом підстав.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про те, що особа усувається від спадщини лише у разі умислу (вини). При цьому, вина це психічне ставлення особи до своєї протиправної поведінки та її наслідків. Умисел як форма вини має місце у поведінці особи тоді, коли вона усвідомлює протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачає настання шкідливих наслідків такої поведінки, бажає їх настання або байдуже до них ставиться.

Оцінюючи вказані положення законодавства на предмет їх відповідності обставинам справи суд виходить з наступного.

Позивач звертаючись до суду з відповідним позовом обґрунтовує мотивованість та підставність заявлення такого покликаючись на протиправну поведінку відповідача ОСОБА_4, спрямовану на умисне позбавлення життя його брата, ОСОБА_6, яка, на його думку, полягала в тому, що не здійснювала належного догляду за чоловіком, який хворів хронічним алкоголізмом та мав цироз печінки, купувала йому спиртні напої, не вживала жодних заходів щодо скерування чоловіка на лікування.

Судом встановлено, що 05.12.2014 року було укладено шлюб між ОСОБА_10, братом позивача, та Касян (після реєстрації шлюбу обрала прізвище - ОСОБА_10) ОСОБА_11, про що Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №352 (а.с.9).

08.05.2015 року помер ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про його смерть серії І-СГ №391305, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.10).

Згідно наявних в матеріалах справи правовстановлюючих документів встановлено, що померлий ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, в якій на момент смерті проживав ОСОБА_6

У відповідності до відповіді ОКЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний наркологічний диспансер» №297 від 21.05.2015 року (а.с.13), гр.. ОСОБА_6 перебував на диспансерному обліку з 11.09.2006 року по 08.05.2015 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

Згідно відповіді КЗ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» №790/0143 від 29.05.2015 року пацієнт ОСОБА_6 перебував на обліку з діагнозом муситуючий делірій, алкогольна енцефалопатія. Цироз печінки (а..с14).

У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи

Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обовязком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.10 ст.84, ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не долучено до такої та не представлено суду документів на підтвердження заявлених ним вимог. Наявні в матеріалах справи неодноразові звернення-скарги в міліцію, Личаківську районну адміністрацію не свідчать про протиправність дій відповідача. Як бачається відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_2 від 22.05.2015 року відносно ОСОБА_4 за фактом умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 не внесені, витягу з ЄРДР суду не представлено.

Згідно відповіді Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Л/о від 03.06.2015 року, адресованої ОСОБА_2, за заявою його заявою від 19.05.2015 року по факту перешкоджання госпіталізації його брата ОСОБА_6 його дружиною ОСОБА_4 проведено перевірку, відомості до ЄРДР не внесено (а.с.58).

Що відтак свідчить, на думку суду, про наведення позивачем підстави для усунення від права на спадкування, передбаченої ст.1224 ЦК України, однак непредставлення суду належних, допустимих та достатніх доказів на її підтвердження.

Натомість в матеріалах справи містяться відомості про початок досудового розслідування кримінального провадження №0001231 від 28.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, розпочатого за заявою ОСОБА_4 щодо спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_2 (а.с.114).

Крім того, позивачем не представлено суду жодних доказів на підтвердження того, що ним особисто вживались всі можливі заходи щодо допомоги брату та скерування останнього на лікування.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд враховує також і висновки, що отримали своє відображення у рішенні Залізничного районного суду м.Львова від 19.07.2016 року, яким відмолено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним шлюбу з ОСОБА_6. Як вбачається з тексту рішення, в ході розгляду справи не знайшли свого доказового підтвердження покликання позивача на небажання відповідача створити сімю та наявність в неї оcновної мети заволодіти квартирою чоловіка (справи 462/4339/15-ц, а.с.164-166).

Так як позивачем недоведено факту чинення відповідачем йому перешкод у безпосередньому доступі до належної йому частини житла, а саме: квартири АДРЕСА_1, то суд вважає безпідставною заявлену вимогу про відшкодування моральної шкоди.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позивачем не доведено обґрунтованості та підставності заявленого позову, а тому в його задоволенні відмовляє в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15,16,1224 ЦК України, ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

В позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач ОСОБА_2: м.Львів, вул.Ясна, 30/2.

Відповідач ОСОБА_4: м.Львів, вул.Тракт Глинянський, 147а/38.

Суддя: Шеремета Г. І.