Ухвала

16 липня 2018 року

місто Київ

справа № 765/4347/13-ц

провадження № 61-5948зп18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув заяву заступника Генерального прокурора України про перегляд рішення Апеляційного суду м. Севастополя від 09 грудня 2013 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року у цивільній справі за позовом прокурора Нахімовського району м. Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - обслуговуючий кооператив «Дачно-будівельний кооператив «Санбриз», про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року заступник Генерального прокурора України звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Севастополя від 09 грудня 2013 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 28 квітня 2015 року відкрито провадження у цій справі за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд рішення Апеляційного суду м. Севастополя від 09 грудня 2013 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року. Витребувано цивільну справу № 765/4347/13-ц із Нахімовського районного суду м. Севастополя.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заяву про перегляд судових рішень разом із доданими до неї матеріалами передано до Верховного Суду.

Станом на 16 липня 2018 року вимоги ухвали Верховного Суду України від 28 квітня 2015 року не виконано, оскільки справа до суду не надходила через тимчасову окупацію частини території України, що унеможливлює розгляд цієї справи судом касаційної інстанції.

Відповідно до Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою територією.

З огляду на обставини, за яких територія Автономної Республіки Крим законодавчо визнана тимчасово окупованою територією України, а також зважаючи на тривалий термін ненадходження витребуваної справи до суду касаційної інстанції, є підстави вважати, що судове провадження у цій справі втрачене.

У частині першій статті 489 та частині першій статті 490 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду; заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1207-VII у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам. Зокрема, передбачено, що розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Враховуючи, що судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, є Нахімовський районний суд м. Севастополя, який на цей час не здійснює правосуддя, то визначення підсудності щодо розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження у названій цивільній справі покладається на місцевий загальний суд міста Києва, що має бути визначений Апеляційним судом міста Києва.

З метою вирішення цивільної справи та надання ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів учасників судового процесу, а також задля забезпечення відновлення втраченого судового провадження за ініціативою Верховного Суду, керуючись статтями 488, 489, 491, підпунктом 20 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Суд

УХВАЛИВ:

Направити до Апеляційного суду міста Києва копії матеріалів заяви

№ 61-5948зп18 про перегляд судового рішення Апеляційного суду м. Севастополя від 09 грудня 2013 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року у цивільній справі № 765/4347/13-ц за позовом прокурора Нахімовського району м. Севастополя в інтересах держави в особі Севастопольської міської ради до ОСОБА_1, третя особа - обслуговуючий кооператив «Дачно-будівельний кооператив «Санбриз», про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння для визначення підсудності щодо розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний