АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/450/18 Справа № 207/760/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

за участю секретаря Кравцової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування якого посилається на те, що він є власником автомобіля «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом марки «KRONESDP 24», державний номерний знак НОМЕР_2. 27 липня 2012 року між ОСОБА_2, як орендодавцем, та ТОВ «АВКО», як орендарем було укладено договір оренди транспортного засобу, згідно якого він передав у користування орендаря транспортний засіб «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1. Строк дії договору встановлений з моменту його підписання до 27 липня 2017 року. 09 липня 2015 року йому стало відомо, що приблизно о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3, який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, рухаючись по автодорозі М-06, сполученням «Київ-Чоп», зі сторони м. Київ у напрямку м. Чоп, не забезпечив безпеку дорожнього руху, грубо порушив Правила дорожнього руху України, і здійснив обгін вантажного автомобіля «КАМАЗ 5410», державний номерний знак НОМЕР_4, з напівпричепом марки «ОДАЗ 9370», державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_5, і, не впоравшись із керуванням транспортного засобу, допустив зіткнення із вантажним автомобілем «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом марки «KRONESDP 24», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, який в цей час рухався своєю смугою у напрямку м. Київ. Після вищезазначеного зіткнення автомобіль марки «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3, відкинуло на смугу руху у напрямку м. Чоп, де одразу ж зіткнувся із вантажним автомобілем «КАМАЗ5410», державний номерний знак НОМЕР_4, з напівпричепом марки «ОДАЗ 9370», державний номерний знак НОМЕР_5. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4, загинув на місці пригоди, пасажир зазначеного транспортного засобу ОСОБА_7, отримав тілесні ушкодження, в результаті яких помер 13 липня 2015 року. Водій автомобіля «КАМАЗ 5410», державний номерний знак НОМЕР_4, ОСОБА_5, отримав тяжкі тілесні ушкодження. Водій належного ОСОБА_2 транспортного засобу «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_6, отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Також в результаті ДТП було завдано механічні ушкодження транспортним засобам. Органами внутрішніх справ було порушено кримінальне провадження №0000236, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено в ЄРДР 10 липня 2015 року. Органами досудового слідства було встановлено, що своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження, тяжкі тілесні ушкодження, смерть потерпілого. Однак, оскільки винувата особа - ОСОБА_4П, в результаті ДТП, сам також отримав тілесні ушкодження, від яких помер, то, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження №0000236 постановою прокурора відділу процесуального керівництва ОСОБА_8 від 29 вересня 2015 року, було закрито». ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» для відшкодування шкоди, спричиненої ДТП, і, страховою компанією було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування за страховим випадком у максимально можливій сумі 49 000,00 грн., за виключенням франшизи, які він отримав наприкінці листопада 2015 року. Однак, сума відновлення транспортного засобу є значно вищою, аніж та, яка була виплачена страховою компанією, і позивач вважає, що всю суму матеріальної шкоди, повинен відшкодовувати ОСОБА_3, як власник транспортного засобу «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3, водій якого був визнаний винним у скоєнні ДТП, та моральну шкоду. У звязку із чим просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у сумі 238 560,00 грн., моральну шкоду у сумі 20 000,00 грн. та судові витрати: судовий збір та витрати понесенні на правову допомогу (а.с.2-7,47-52,89-94).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задоволенні частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_4, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 2 38 560,00 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 3 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 17 000,00 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. та 275 грн. 60 коп., а також витрати, понесені ним за надання правової допомоги адвокатом в сумі 800 грн. (а.с. 163-166).

Додатковим рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року вирішено питання щодо судових витрат (а.с.188-189)

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с.177-180).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом 1 інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва про право на реєстрацію транспортного засобу САК №800690 від 23 травня 2012 року, виданого Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 належить автомобіль «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом марки «KRONESDP 24», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.10)

27 липня 2012 року між ОСОБА_2, як орендодавцем, та ТОВ «АВКО», як орендарем було укладено договір оренди транспортного засобу, згідно якого він передав у користування орендаря транспортний засіб «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1. Строк дії договору встановлений з моменту його підписання до 27 липня 2017 року (а.с.11-12).

09 липня 2015 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3, який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, рухаючись по автодорозі М-06, сполученням «Київ-Чоп», зі сторони м. Київ у напрямку м. Чоп, не забезпечив безпеку дорожнього руху, грубо порушив Правила дорожнього руху України, і здійснив обгін вантажного автомобіля «КАМАЗ 5410», державний номерний знак НОМЕР_4, з напівпричепом марки «ОДАЗ 9370», державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_5, і не впоравшись із керуванням транспортного засобу, допустив зіткнення із вантажним автомобілем «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом марки «KRONESDP 24», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6., який в цей час рухався своєю смугою у напрямку м. Київ. Після вищезазначеного зіткнення, автомобіль марки «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3, відкинуло на смугу руху у напрямку м. Чоп, де одразу ж зіткнувся із вантажним автомобілем «КАМАЗ5410», державний номерний знак НОМЕР_4, з напівпричепом марки «ОДАЗ 9370», державний номерний знак 6462 ЗА.В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_4, загинув на місці пригоди, пасажир зазначеного транспортного засобу ОСОБА_7, отримав тілесні ушкодження, в результаті яких помер 13 липня 2015 року. Водій автомобіля «КАМАЗ 5410», державний номерний знак НОМЕР_4, ОСОБА_5, отримав тяжкі тілесні ушкодження. Водій належного ОСОБА_2 транспортного засобу «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_6, отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Також, в результаті ДТП, було завдано механічні ушкодження транспортним засобам. Органами внутрішніх справ було порушено кримінальне провадження №0000236, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено в ЄРДР 10 липня 2015 року.

Органами досудового слідства було встановлено, що своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження, тяжкі тілесні ушкодження, смерть потерпілого. Однак, оскільки винувата особа - ОСОБА_4П, в результаті ДТП, сам також отримав тілесні ушкодження, від яких помер, то, відповідно до п. 5 ч. 1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження №0000236 постановою прокурора відділу процесуального керівництва ОСОБА_8 від 29 вересня 2015 року, було закрито» (а.с.13-15).

ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» для відшкодування шкоди, спричиненої ДТП, і, страховою компанією було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування за страховим випадком у максимально можливій сумі 49 000 ,00 грн., за виключенням франшизи, які він отримав наприкінці листопада 2015 року (а.с.16)

Однак, сума відновлення транспортного засобу є значно вищою, аніж та, яка була виплачена страховою компанією, у звязку з чим позивачем, 25 грудня 2015 року на імя відповідача ОСОБА_3 за адресою його реєстрації у с. Остапківці Коломийського району Івано-Франківської області, вул. Церковна, буд. 8, була направлена телеграма про необхідність його явки 11 січня 2016 року у м. Дніпродзержинськ у відділ судової автотоварознавчої експертизи ТОВ «Агентство незалежних експертиз», для проведення огляду автомобіля «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1, і визначення суми збитків, у його присутності. Телеграма була вручена ОСОБА_3 26 грудня 2015 року (а.с.17).

Однак, 11 січня 2016 року ОСОБА_3 для проведення огляду транспортного засобу не зявився і не надав відповіді на телеграму.

16 лютого 2016 року Відділом судової автотоварознавчої експертизи ТОВ «Агентство незалежних експертиз» м. Дніпродзержинська було зроблено висновок про визначення суми матеріального збитку, спричиненого власнику ТС, яким було встановлено, що сума матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля моделі «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 238 560,00 грн. (а.с.20-39).

Задовольняючи позовні вимоги суд 1 інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 як власнику автомобіля «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом марки «KRONESDP 24», державний номерний знак НОМЕР_2 спричинена матеріальна шкода у сумі 238 560,00 грн. завдана під час дорожньо транспортної пригоду за участю автомобіля марки «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3, який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3

Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд 1 інстанції приймав до уваги моральні страждання, які ОСОБА_2 зазнав у звязку із стресом, перенесеному в результаті ДТП, окрім того, автомобілю позивача, в результаті ДТП, були спричинені механічні ушкодження, і у теперішній час його транспортний засіб не підлягає відновленню. У звязку з тим, що він не має можливості користуватися власним транспортним засобом, який він здавав в оренду і отримував від цього прибуток, він несе значні грошові втрати, які негативно відображаються на бюджету його родини. Крім того, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки добровільно відповідач не здійснив відшкодування завданої шкоди та прийшов до висновку за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн.

Однак із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог п.п.8,9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, які особа зазнала у звязку з пошкодженням її майна, відшкодовується грішми, незалежно від майнового шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

У звязку з тим, що відповідач є власником джерела підвищеної небезпеки, яке спричинило шкоду, він повинний нести цивільну відповідальність за завдану цим джерелом підвищеної небезпеки шкоду, оскільки законодавство не передбачає звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від відповідальності в тих випадках, коли заподіянню шкоди сприяла неправомірна винна поведінка третьої особи.

При цьому, згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку».

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.2 ч.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість заданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу і ділової репутації.

Як вбачається із матеріалів справи, 09 липня 2015 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3, який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, рухаючись по автодорозі М-06, сполученням «Київ-Чоп», зі сторони м. Київ у напрямку м. Чоп, не забезпечив безпеку дорожнього руху, грубо порушив Правила дорожнього руху України, і здійснив обгін вантажного автомобіля «КАМАЗ 5410», державний номерний знак НОМЕР_4, з напівпричепом марки «ОДАЗ 9370», державний номерний знак НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_5, і не впоравшись із керуванням транспортного засобу, допустив зіткнення із вантажним автомобілем «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом марки «KRONESDP 24», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, який в цей час рухався своєю смугою у напрямку м. Київ. Після вищезазначеного зіткнення, автомобіль марки «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3, відкинуло на смугу руху у напрямку м. Чоп, де одразу ж зіткнувся із вантажним автомобілем «КАМАЗ5410», державний номерний знак НОМЕР_4, з напівпричепом марки «ОДАЗ 9370», державний номерний знак 6462 ЗА.В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_4, загинув на місці пригоди, пасажир зазначеного транспортного засобу ОСОБА_7, отримав тілесні ушкодження, в результаті яких помер 13 липня 2015 року. Водій автомобіля «КАМАЗ 5410», державний номерний знак НОМЕР_4, ОСОБА_5, отримав тяжкі тілесні ушкодження. Водій належного ОСОБА_2 транспортного засобу «SCANIA 124L», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_6, отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. В результаті ДТП, було завдано механічні ушкодження транспортним засобам. Органами внутрішніх справ було порушено кримінальне провадження №0000236, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено в ЄРДР 10 липня 2015 року.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Органами досудового слідства було встановлено, що своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження, тяжкі тілесні ушкодження, смерть потерпілого. Однак, оскільки винувата особа - ОСОБА_4П, в результаті ДТП, сам також отримав тілесні ушкодження, від яких помер, то, відповідно до п. 5 ч. 1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження №0000236 постановою прокурора відділу процесуального керівництва ОСОБА_8 від 29 вересня 2015 року, було закрито» (а.с.13-15).

Володільцем об'єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об'єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об'єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).

Тобто, володільцем об'єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об'єктом.

З копії довіреності від 17.07.2013 року вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 передав ОСОБА_4 усі права по експлуатації, використанню, зберіганню, утриманню, відчуженню, тощо, щодо автомобіля «MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3 (а.с.77).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_4 керував автомобілем MERSEDES-BENZ 316 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3 на достатній правовій підставі, матеріалами справи та судом не встановлено, що між ОСОБА_4 в момент здійснення ДТП перебував в трудових відносинах з ОСОБА_3, та виконував трудові обовязки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом 1 інстанції було передчасно вирішено питання про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної школи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки було не повно з'ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Обставини, які суд 1 інстанції вважав встановленими, насправді є недоведеними, а тому, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню понесені судові витрати у сумі 910,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - відмовити

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 910,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: