Справа №295/8231/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зосименко О.М.,

розглянувши заяву представника Акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист порушеного права, шляхом солідарного стягнення заборгованості, -

встановив:

Представник Акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить накласти арешт на ? частини та 1/12 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває у приватній спільній частковій власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1). В обґрунтування заяви зазначає, що існує ймовірність відчуження частин квартири відповідачем, що в подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши письмові докази, приєднані до цієї заяви, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до інформаційної довідки № 124576727 від 21.05.2018 року про відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається за ОСОБА_3 зареєстровано приватна спільна часткова власність на ? та 1/12 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає вид забезпечення позову, як забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такій захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд, дослідивши письмові матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву представника Акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на ? частини та 1/12 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває у приватній спільній частковій власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1).

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити до Департаменту реєстрації речових прав Житомирської міської ради - для виконання та сторонам по справі - для відома.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира, протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко