Справа № 461/387/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/783/6862/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
Провадження № 22-ц/783/6859/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мікуш Ю. Р., Павлишина О. Ф.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 19 вересня 2017 року та на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 19 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта» - Радкевич Г. Г., заступника начальника відділення Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта»-70 - Гриців Г., про захист прав споживачів поштових послуг, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до заступника начальника Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта» - Радкевич Г.Г., заступника начальника відділення Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта»-70 - Гриців Г., судді Сихівського районного суду м. Львова Теслюка Д. Ю., в якому просив констатувати з боку відповідачів факти службової недбалості, недоінформування та порушень порядку вручення поштової кореспонденції, притягнути відповідачів до відповідальності та стягнути з заступника начальника Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта» - Радкевич Г.Г., ОСОБА_5 на його користь відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі суми їх середньомісячних заробітних плат у 2015-2016 роках. Також позивач просив винести окрему ухвалу щодо неякісного поштового обслуговування відділенням Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта»-70 по скеруванню двох листів №557, №549 з особливими відмітками «судова повістка» з недотриманням відповідачами Закону України «Про доступ до публічної інформації» при наданні відповідей на його письмові звернення.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що в період з 02 по 05 листопада 2016 року працівниками ПАТ «Львівпошта-70» йому та ОСОБА_7, як адресатам двох рекомендованих листів за №557 та №549, які мали особливі відмітки «судова повістка», не було належним чином вручено вказані листи та достроково повернуто відправнику - Сихівському районному суду м. Львова, що призвело до їх неявки в судове засідання. 15 листопада 2016 року ним було подано інформаційний запит - скаргу №370 до ПАТ «Львівпошта», в якій він просив повідомити, які саме поштові відправлення за вказаними номерами були надіслані йому та чому вони були повернуті відправнику 07 листопада 2016 року. На вказаний запит 03 грудня 2016 року одержав відповідь, з якої зауважив різницю в 3 дні між штемпель-датою на конверті та датою вкладення (30 листопада 2016 року) та присутність на конверті «кутового штампу», що вважає службовою недбалістю.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до заступника начальника Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта» - Радкевич Г. Г., заступника начальника відділення Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта»-70 - Гриців Г. про захист прав споживачів поштових послуг відмовлено.

Оскаржуваною ухвалою закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта» Радкевич Г.Г., заступника начальника відділення Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта»-70 Гриців Г., судді Сихівського районного суду м. Львова Теслюка Д. Ю. про захист прав споживачів поштових послуг в частині позовних вимог до судді Сихівського районного суду м. Львова Теслюка Д. Ю.

Рішення та ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає рішення та ухвалу суду необґрунтованими, незаконними, такими, що постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі покликається на некомпетентність судді, незаконність, необґрунтованість та безпідставність оскаржуваних судових рішень. Зазначає, що в порушенням вимог ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 11-1 ЦПК України, справа передана раніше визначеному складу суду після скасування в апеляційному порядку постановленої з порушенням закону Галицьким районним судом м.Львова під головуванням судді цього суду - Лялюк Є. Д. ухвали про повернення його позовної заяви. Вважає, що матеріали справи судом сфальсифіковані та в таких відсутні документи, які подавалися позивачем для долучення до матеріалів справи. Звертає увагу суду на порушення судом першої інстанції його конституційних прав на судовий захист.

Просить рішення та ухвалу суду скасувати, постановити окрему ухвалу щодо незадовільної роботи працівників Галицького районного суду м. Львова.

У засіданні колегії суддів представник відповідача Радкевич Г. Г. - ОСОБА_8 апеляційні скарги ОСОБА_2 заперечив, вважає оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими та такими, що постановлені судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить у задоволенні скарг відмовити, судові рішення залишити без змін.

Відповідач Гриців Г.І. апеляційні скарги ОСОБА_2 заперечила, просила залишити судові рішення без змін.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи про відмову від позову суду не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовом до заступника начальника Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта» - Радкевич Г. Г., заступника начальника відділення Львівської дирекції ПАТ «Укрпошта»-70 - Гриців Г.,судді Сихівського районного суду м. Львова Теслюка Д. Ю. про захист прав споживачів поштових послуг.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, у редакції 2004 року, чинній на момент постановлення ухвали, суд своєю ухвалою закриває провадження справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що рішення, дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись в порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суддя Сихівського районного суду м. Львова Теслюк Д. Ю. як особа, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільних справах щодо ухвалених ним рішень.

У зв»язку з наведеним, суд першої інстанції підставно закрив провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до судді Сихівського районного суду м. Львова Теслюка Д. Ю.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини /ст. 1166 ЦК України/.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті /ч.1 ст.1167 ЦК України/.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою шодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного суду від 25 травня 2001 року та від 27 лютого 2009 року № 5, обов'язковою умовою для настання відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди є наявність вини з боку заподіювана такої шкоди. Разом з цим, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Обов'язковому доведенню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, що рекомендовані листи №557, 549 з рекомендованим повідомленням про вручення з позначкою «Судова повістка» надійшли у відділення поштового зв'язку Львів-70 за адресою: м. Львів, а/с 7344, ОСОБА_2 02 листопада 2016 року та повернуті по зворотній адресі відправнику 08 листопада 2016 року за закінченням терміну зберігання. Повідомлення про надходження зазначених поштових відправлень було вкладено в а/с адресата 02 листопада 2016 року.

Оскільки адресат - позивач ОСОБА_2 не з'явився у відділення поштового зв'язку Львів-70 за одержанням вказаних рекомендованих листів протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення, 05 листопада 2016 року відповідно до вимог ст.93 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, було виписано та вкладено в абонентську поштову скриньку позивача №7344 повторні повідомлення про надходження поштових відправлень,.

У зв»язку з неотриманням таких адресатом, рекомендовані листи №557, 549 відповідно до ст.116 Правил надання послуг поштового зв'язку, 08 листопада 2016 року з відділення поштового зв'язку Львів-70 були повернуті по зворотній адресі відправника за закінченням терміну зберігання, який становить для рекомендованих листів з позначкою «судова повістка» 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Матеріалами справи встановлено, що при надсиланні на адресу позивача рекомендованих листів №557, 54908 з позначкою «судова повістка» відділенням поштового зв'язку Львів-70 було дотримано порядок, передбачений чинним законодавством для доставки та вручення поштової кореспонденції, про що листом від 30 листопада 2016 року позивачу надано письмову відповідь на його звернення щодо неотримання письмової рекомендованої кореспонденції.

Враховуючи, що позивач не довів належними доказами, що діями відповідачів йому спричинено матеріальну та моральну шкоду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про неможливість розгляду даної справи суддею Лялюк Є. Д. у зв»язку з тим, що ним виносилась ухвала про повернення позовної заяви, яка в наступному була скасована судом апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, то такі доводи апелянта на увагу не заслуговують, оскільки суперечать положенням ч. 1 ст. 37 ЦПК України.

Доводи скарг правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 19 вересня 2017 року залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 19 вересня 2017 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 19 вересня 2017 року залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 19 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 13.07.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мікуш Ю. Р.

Павлишин О. Ф.