Справа № 583/2677/18
У Х В А Л А

про залишення без руху

16 липня 2018 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., вивчивши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину,

встановив:

12 липня 2018 року представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2016 року на земельну ділянку площею 1,9888 га, площею 0,6014 га, площею 0,1802 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області. Позовні вимоги мотивує тим, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 2,8648 га на території Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач позбавлена можливості здати свою земельну ділянку в оренду, через те, що межі її земельних ділянок співпадають із межами земельних ділянок відповідача.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину слід залишити без руху за наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до розяснень викладених в п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру. Зокрема, ОСОБА_1 просить скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.11.2016 року, зареєстроване в реєстрі за №1-1261, № 1-1257, №1-1265.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762х0,4=704,80).

В той же час, до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн. лише за одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу слід доплати судовий збір ще за дві заявлені вимоги немайнового характеру в сумі 1409,60 грн. на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, Код за , Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, р/о 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір за позовом ОСОБА_1, пункт 1.2.

Крім того, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Так, представник позивача на обґрунтування визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом посилається на ст. 215 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього кодексу.

Проте, представником позивача не наведено жодної підстави про визнання недійними свідоцтв та недодержання вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

У відповідності із ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху для усунення недоліків та оформлення позовної заяви у відповідності до вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 175, 185, 293, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення викладених в ухвалі недоліків.

Розяснити ОСОБА_1, що в разі невиконання вимог ухвали до вказаного терміну, заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.В. Сидоренко