Справа № 640/8327/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначила, що вони з ОСОБА_1 проживають окремо, шлюб рішенням суду розірвано, син ОСОБА_3, 30.07.2000р. народження, залишився проживати з батьком, у неї фактично нова сімя, вона на теперішній час не працює, перебуває на обліку як безробітна в Харківському МЦЗ, знаходиться в декретній відпустці, нещодавно народила дитину, тому крім, грошової допомоги, яку вона отримує на новонароджену дитину інших доходів вона не має.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
02.09.1995р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно довідки Харківського міського центру зайнятості від 23.04.2018р. ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітна в Харківському МЦЗ з 04.07.2017 року. припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 30.01.2018р.
Згідно відомостям з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ОСОБА_1 за період з 1 квартиру 2015 року по 4 квартал 2017 року отримав дохід у розмірі 9036,89 грн.
Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи позицію відповідачки та інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає, що слід стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 30.07.2000р. народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.05.2018 року до досягнення сином повноліття.
В обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідачки додаткових витрат на сина ОСОБА_3, позивач посилається на те, що син ОСОБА_3 потребує регулярного оздоровлення та відпочинку з метою забезпечення поліпшення його стану здоровя, відновлення життєвих сил, що сприяє запобіганню бездоглядності дитини, а також розвитку творчих здібностей дитини.
У відповідності зі ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідність зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно із п.20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006року №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Неповнолітній ОСОБА_4, 30.07.2000р. народження, є студентом першого курсу денної форми навчання Факультету початкової освіти та філології Комунального закладу «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради.
Враховуючи, що на теперішній час, ОСОБА_4, 30.07.2000р. народження, є неповнолітнім, тому немає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в частини стягнення з відповідачки матеріальної допомоги на користь позивача на утримання сина, який продовжує навчання.
Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів 11.05.2018р.
В обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідачки за минулий час, з 01.01.2018р., позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він неодноразово вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідачки, однак відповідачка частково ухилялась від свого обовязку з утримання свого сина.
Суд вважає, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо призначення стягнення аліментів з відповідачки на утримання сина ОСОБА_3,30.07.2000р. за минулий час, з 01.01.2018р., оскільки позивачем не доведено, що він вживав заходів щодо добровільної сплати відповідачкою аліментів на утримання сина, що відповідачка ухилявся від їх сплати.
Суд стягує з відповідачки ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 265, 280, 281, 430 ЦПК України, ст. ст. 180- 183, 191 Сімейного Кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, 04.03.1977р. народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4, 22.06.1971р. народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 30.07.2000р. народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.05.2018 року до досягнення сином повноліття.
В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Повний текст рішення виготовлено 20.07.2018р.
СУДДЯ