Справа № 481/779/18
Провадж.№ 2/481/351/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

16.07.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Уманської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новому Бузі, Миколаївської області в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 481/779/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, Новобузький район, с.Загальна Користь, вул. Молодіжна, 16, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2, який є його бувшим зятем, понад десять років не проживає у спірному приміщенні, однак при цьому залишається бути зареєстрованою у вказаному будинку і добровільно знятися з реєстрації не бажає. Наявність такої реєстрації відповідача у належному йому житловому будинку, створює йому перешкоди у користуванні та утриманні цього нерухомого майна, оскільки відповідач не являється членом його сім'ї, і жодних майнових прав на будинок вже не має. Проте на нього продовжуються нараховуються необхідні комунальні платежі і це заважає йому оформити субсидію на компенсацію витрат зі сплати комунальних послуг, що і змусило його звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав.

Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Оскільки в судове засідання сторони не з'явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з договору купівлі-продажу, укладеного 17.04.1992 року та Свідоцтва № 89 на право приватної власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Новобузької міської ради народних депутатів № 72 від 16.07.1992 року, відповідачка ОСОБА_1 придбав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Миколаївська область, Новобузький район, с. Загальна Користь, вул.. Молодіжна, 16 (а.с.10-11).

У зазначеному будинку значиться зареєстрованим колишня колишній зять ОСОБА_2, що підтверджується записом у будинковій книзі до вказаного будинку (а.с. 07-09).

Згідно акту обстеження від 12.06.2018 року, проведеного уповноваженими особам Новобузької міської ради Миколаївської області за участю сусідів, ОСОБА_2 з червня 2004 року не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

При цьому статтею 346 ЦК України передбачений перелік підстав припинення права власності, який не є вичерпним. Підставами припинення права власності є юридичні факти (певні обставини), з якими закон пов'язує припинення права власності. За загальним правилом припинення права власності на певне майно в однієї особи водночас означає виникнення права власності на це ж майно в іншої особи. Підстави припинення права власності можуть бути як за волею власника, та і незалежно від його волі.

При судовому розгляді справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сім'ї позивачка у справі, оскільки шлюб із його донькою ОСОБА_3 було розірвано,про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ФП № 033048 (а.с.12). Договір найму спірної квартири між ними також не укладався.

Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням у будинку, ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-281 ЦПК України, суд,

вирішив:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням у будинку № 16 по вул. Молодіжній в с. Загальна Користь, Новобузького район, Миколаївської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Суддя