Справа № 308/1881/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 липня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.

суддів : Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автобан» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, яку постановлено 18 травня 2018 року суддею Малюк В.М. про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автобан» до ОСОБА_2 про витребування майна, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 травня 2018 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автобан» до ОСОБА_2 про витребування майна на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автобан» подало на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Зокрема, вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки з витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0215 випливає, що право власності на цю земельну ділянку зареєстровано за фізичною особою ОСОБА_2, відомості про те, що власником земельної ділянки є фізична особа-підприємець у витязі відсутні; судом не враховано, що предметом даного спору є не земельна ділянка, а майно позивача (щебінь), який на ній знаходиться та набутий відповідачем без достатньої правової підстави як фізичною особою; суд не врахував, що між позивачем та відповідачем у даній справі відсутні господарські відносини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З такими висновками апеляційний суд погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно зі ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1ст.13 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь які справи, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критерієм розмежування справ цивільного судочинства від справ господарського судочинства є одночасно як субєктивний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 п.6 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю),реєстрації або обліку прав на майно,яке (право на яке) є предметом спору, визнання недійсним актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

Зі змісту заявленого позову та матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автобан» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна, в якій просить витребувати від останнього на свою користь щебінь, який влаштований, як покриття на земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0215 за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с.Великі Лази, мікрорайон «Новий», вулиця Східна, б/н, у обємі 574 м.куб., з яких 20 м.куб. щебінь фракції 5-10 мм, 30 м.куб. щебінь фракції 10-20 мм., 504 м.куб. щебінь фракції 20-80 мм., 20 м.куб. щебінь-висівка. В позові зазначено, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автобан» на підставі договору на право тимчасового користування землею від 15.09.1997 року користувалося земельною ділянкою за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Великі Лази, мікрорайон «Новий», вулиця Східна, б/н, площею 0,1662 га, за кадастровим номером :03:001:0215. Вказаний договір згідно розпорядження голови Ужгородської державної адміністрації Закарпатської області №42 від 17.02.2010 року та рішення Великолазівської сільської ради №157 від 20.07.2010 року було поновлено терміном на 10 років, що узгоджується із положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент поновлення договору). За період користування землею ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автобан» було влаштовано щебеневе покриття на цій земельній ділянці. Зокрема, було завезено 20 м.куб. щебіню фракції 5-10 мм, 30 м.куб. щебіню фракції 10-20 мм., 504 м.куб. щебіню фракції 20-80 мм., 20 м.куб. щебіню-висівки. Згідно акту виконаних робіт вартість вказаного матеріалу склала 78536,96 грн. Тобто за час користування земельною ділянкою позивач її поліпшив.

Проте, з реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автобан» дізналося про те, що земельна ділянка площею 0,1662 га за кадастровим номером :03:001:0215, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Великі Лази, мікрорайон «Новий», вулиця Східна, б/н, Великолазівською сільською радою згідно договору купівлі-продажу № 404 від 20.11.2017 року була продана ОСОБА_2 Тобто, земельну ділянку було відчужено у той час, як не було припинено право користування землею позивачем.

Таким чином, зі змісту заявленого позову вбачається, що позивачем предявлено позов до відповідача ОСОБА_2, саме як до фізичної особи, а не як до фізичної особи-підприємця.

Предметом спору у даній справі є витребування від відповідача, як фізичної особи, майна, а саме: щебіню.

При цьому, правомірність набуття відповідачем земельної ділянки, на якій влаштований вищевказаний щебінь позивачем, не оспорюється і не є предметом розгляду.

З врахуванням наведеного, беручи до уваги характер спірних правовідносин, підстави та предмет позову, субєктивний склад учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку, що даний спір не відноситься до юрисдикції господарського суду, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З врахуванням наведеного ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 травня 2018 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автобан» - задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 травня 2018 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Автобан» до ОСОБА_2 про витребування майна направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 20 липня 2018 року.

Головуючий :

Судді :