Провадження № 2/760/4890/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

21 червня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Посилається в позові на те, що їй та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1.

Право власності на зазначену квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Відділом приватизації державного житла Заліхничного району м. Києва від 23 жовтня 1998 року та зареєстрованим в Бюро технічної інвентаризації м. Києва у реєстрову книгу за №2748 від 02 листопада 1998 року.

За даною адресою зареєстровано п'ятеро осіб, а саме: вона, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відповідач.

Відповідач був зареєстрований у спірній квартирі 07 лютого 2013 року для можливості працевлаштування в м. Києві, проте жодного дня в квартирі не мешкав.

Факт непроживання відповідача у квартирі підтверджується Актом Житлово - експлуатаційної дільниці №903 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 04 грудня 2017 року, яким встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше п'яти років та його речі в квартирі відсутні.

Перешкод у користуванні квартирою та проживанні в ній відповідачу не чинилося, дверні замки не змінювались.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивачка та 3-я особа в судове засідання не з'явилася, просять розглядати справу в їх відсутності.

Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.

Про причину неявки суд до відома не поставив.

Судові повістки, що направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.

Ухвалою від 16 травня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 156 ЖК України члени сім»ї власника житлового буднику (квартири), які проживають разом із ним в будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселення не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

До членів сім»ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 64 Житлового Кодексу Українського РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 23 жовтня 1998 року, виданого Залізничною районною державною адміністрацією м. Києва, позивачці та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності в рівних долях належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою про склад сім?ї форми ЖС - 2, виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» структурний підрозділ «ЖЕД №903» в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано п'ятеро осіб: позивачка, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відповідач.

При цьому відповідач зареєстрований у квартирі як фізична особа.

Позивачка зазначила, що відповідач був зареєстрований у спірній квартирі з метою працевлаштування працевлаштування в м. Києві, однак у квартирі не проживав.

Відповідно до акту, складеного 04 грудня 2017 року та підписаного мешканцями будинку АДРЕСА_1, відповідач у спірній квартирі не проживає.

/ а.с. 5 - 7 /

З довідки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» Житлово - експлуатаційна дільниця №903 від 02 квітня 2018 року вбачається, що відповідач не звертався зі скаргами на перешкоди в проживанні в квартирі.

Листом Солом'янського УП ГУ НП в м. Києві №з118А3/125/55-18 від 04 квітня 2018 року повідомлено, що з 01 січня 2014 року та по теперішній час відповідач із заявами, повідомленнями або скаргами на перешкоджання йому у проживанні не звертався.

/ а.с. 8 - 9 /

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою ст. 391 ЦК встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II групп.

Встановлено, що позивачка є інвалідом ІІ групи, що підтверджується Довідкою МСЕК серії НОМЕР_1.

/ а.с. 10 /

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору на користь держави.

Керуючись ст. ст. 64, 65, 71, 72 ЖК України, ст.ст.319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 -284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1/ таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Л.А.Шереметьєва