Справа № 266/2212/18
Провадженя№ 2-о/266/171/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2018 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м. Маріуполя Донецкої областї в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Циганковій М.М., розглянувши за правилами загального провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про оголошення фізичної особи померлою -
Заявниця ОСОБА_3 звернулася до суду з даною заявою, посилаючись на те, що в 2007 році ОСОБА_4 вийшов з дому та не повернувся, залишивши вдома оригінали всіх своїх документів. Заявниця разом з чоловіком, ОСОБА_5, який був рідним братом зниклого, на момент смерті ОСОБА_5 мешкала сумісно з чоловіком, ОСОБА_4 та двома своїми синами в буд. №2 по вул. Західна в Приморському районі м. Маріуполя, який за життя належав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_5 заявник фактично прийняла спадщину, однак спадкову справу не оформлювала. Після зникнення ОСОБА_4 вживала заходи для його пошуку, однак вони не дали результатів. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 26.04.2018 року ОСОБА_4 визнано безвісно відсутнім. В звязку із ускладненням матеріального становища та реалізації своїх прав, як спадкоємця, в заявника виникла необхідність визнати ОСОБА_4 померлим. Просила суд оголосити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, померлим з дня набуття рішення законної сили.
Заявниця ОСОБА_6 письмово просила розглянути справу за її відсутності, заяву задовольнити.
Представник заявника ОСОБА_7 письмово просила розглянути справу за її відсутності, заяву задовольнити.
Дослідивши заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Заявник уклала шлюб з ОСОБА_5 24.07.1971 року (а. с. 8)
Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.03.1983 року ОСОБА_5 за життя був власником 51/100 частки будинку №2 по вул. Західна в м. Маріуполі (а. с. 27, 28)
З договору пожиттєвого утримання вбачається, що 12.04.1984 року ОСОБА_4 згідно умов договору передав ОСОБА_5 у власність належні йому 245/800 домоволодіння №2 по вул. Західна в м. Маріуполі (а. с. 29)
Актом від 20.04.2018 року, складеним КСН «Зінцевий», підтверджується факт відсутності ОСОБА_4 з 2007 року (а. с. 30)
Актового запису про смерть ОСОБА_4 не виявлено, відомостей про перетинання ним кордону немає, як отримувач пенсійних витрат не перебуває, органами поліції вживались заходи по розшуку (а. с. 32, 35, 37, 40)
Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 26.04.2017 року №266/870/17 визнано ОСОБА_4 безвісно відсутнім з 2007 року.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, коли немає доказів про факт його смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про оголошення фізичної особи померлою у відповідності до ст. 308 ЦПК України.

При цьому заявник повинен мати особисту цивільну-правову зацікавленість у зміні правового статусу особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини - матеріально-правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків.

Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою такого матеріально-правового зв'язку, а саме з метою реалізації своїх прав, як спадкоємця.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦПК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ст. 46 ЦК України, яка вказує на те, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, суд вважає можливим оголосити померлим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, померлим з дня набрання рішенням суду законної сили.

Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 46 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4,12, 13,258-259,293,305-309 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, громадянина України, оголосити померлиою від дня набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя до Апеляційного суду Донецької області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення 11.07.2018 року.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.

Присяжний ОСОБА_1

Присяжний ОСОБА_2