Провадження № 2/760/4535/18
В справі № 760/8642/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВС - Факторинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС - Інвест» про визнання договору про переведення боргу недійсним, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати недійним договір про переведення боргу, укладений 03 лютого 2014 року між ТОВ «СКС - Інвест» та ТОВ «ВВС - Факторинг», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрований у реєстрі за №175.

Посилається з позові на те, що 29 жовтня 2013 року між ним, як поручителем, та ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ», як кредитором, був укладений Договір поруки № 29/10/13/1-П, відповідно до п. 1.1 якого він, як поручитель, зобов'язується перед кредитором:

- у випадку невиконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за Кредитним договором № 1225-Ф від 25 червня 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест» та ОСОБА_3, щодо повернення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 27 531 267, 12 гр.

- у випадку невиконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за Кредитним договором № 1226-Ф від 25 червня 2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест» та ОСОБА_4 щодо повернення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 27 435 147, 06 гр.,

- погасити заборгованість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 100 000, 00 гр.

03 лютого 2014 року між TOB «СКС-Інвест» та TOB «BBC-Факторинг» був укладений Договір про переведення боргу за Кредитними договорами.

Згідно п.2 договору ТОВ «BBC-Факторинг», як первісний кредитор, переводить на ТОВ «СКС-Інвест», як нового кредитора, право вимоги боргу, що виник на підставі основних договорів згідно п. 1 цього договору, якими є Кредитні договори.

ТОВ «СКС-Інвест», як новий кредитор, зобов'язується сплатити ТОВ «BBC-Факторинг», як первісному кредитору, за прийняття боргу визначену цим договором плату.

Вважає вказаний договір недійсним з наступних підстав.

Згідно із ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.

Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.

Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Спірний договір про переведення боргу від 03 лютого 2014 року за своєю правовою природою є договором факторингу, проте такий договір був укладений ТОВ «СКС-Інвест» за відсутності у нього ліцензії чи дозволу на надання послуг факторингу.

Така обставина підтверджується, зокрема, статутом ТОВ «СКС-Інвест», у якому не передбачено можливості ТОВ «СКС-Інвест» здійснювати фінансову діяльність з надання фінансових послуг.

Це ж підтверджується відсутністю в реєстрі осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, відомостей про ТОВ «СКС-Інвест», якому було б надано право здійснювати фінансові послуги.

Така інформація є загальнодоступною і міститься на сайті Нацфінкомпослуг - https://www.nfp.gov.ua.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", що був чинним станом на момент укладення договору про переведення боргу від 03 лютого 2014 року, фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку.

Крім того, ТОВ «СКС-Інвест» отримало право за договором про переведення боргу отримати дохід за Кредитними договорами в іноземній валюті.

Діяльність з іноземною валютою, діяльність з обміну валют відповідно до ст. 4, 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", що був чинним станом на момент укладення договору, відносяться до фінансових послуг, на надання яких також потрібна ліцензія.

Така ліцензія у ТОВ «СКС-Інвест» також була відсутня.

Таким чином, договір про переведення боргу від 03 лютого 2014 року є недійсним в силу положень ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Крім того, відповідно до п. 2.4 Договору поруки № 29/10/13/1-П від 29 жовтня 2013 року, укладеного між ним, як поручителем, та ТОВ «BBC-ФАКТОРИНГ», як кредитором, всі правочини (договори), що укладатимуться кредитором за кредитними договорами, зокрема: договори про відступлення права вимоги, про переведення боргу, факторингу, цесії, тощо, укладаються за обов'язковим письмовим погодженням з поручителем та обов'язковою згодою поручителя на укладення таких договорів.

Він такої згоди на у кладення Договору не надавав і укладення договору з ним не погоджувалося.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою судді від 06 квітня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

10 травня 2018 року від представників відповідачів надійшли клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 14 травня 2018 року за результатами підготовчого судового засідання, з врахуванням думки позивача, судом було вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідачам було надано строк для надання відзиву на позовну заяву, який не може перевищувати п'ятнадцяти днів.

Скориставшись своїм правом, відповідачі надали суду відзиви на позовну заяву.

Так, представник ТОВ «ВВС - Факторинг» посилався на те, що статтею 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що фінансовими вважаються такі послуги, зокрема факторингові операції.

Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями, відповідно до ст. 5 даного Закону.

Фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Тобто, сфера дії закону за суб'єктним складом учасників є обмеженою і не поширюється на юридичних осіб, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами та фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

ТОВ «BBC-ФАКТОРИНГ» не може підтвердити чи спростувати твердження позивача про відсутність у ТОВ «СКС-Інвест» статусу фінансової установи та ліцензії, оскільки йому про це не відомо.

Відповідно до договору поруки № 29/10/13/1-П від 29 жовтня 2013 року, укладеного між позивачем та ТОВ «BBC-ФАКТОРИНГ», позивач, як поручитель, зобов'язується за виконання своїх зобов'язань боржниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перед кредитором ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ».

Відповідно до п. 2.4 Договору поруки всі правочини (договори), що укладатимуться кредитором за кредитними договорами, зокрема: договори про відступлення права вимоги, про переведення боргу, факторингу, цесії, тощо, - укладаються за обов'язковим письмовим погодженням з поручителем та обов'язковою згодою поручителя на укладення таких договорів.

Наскільки відомо ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ», оскаржуваний договір про переведення боргу укладений без письмового погодження з позивачем.

Виходячи з цього, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Представник ТОВ «СКС - Інвест» у своєму відзиві на позовну заяву посилався на те, що 03 лютого 2014 року був укладений між ТОВ «СКС-Інвест» та ТОВ «BBC-Факторинг» договір про переведення боргу за:

1)кредитним договором за № 1225-Ф від 25 червня 2008 року (боржник ОСОБА_3),

2)кредитним договором 1226-Ф від 25 червня 2008 року (боржник ОСОБА_4).

Загальна сума боргу за договором про переведення боргу склала 6 769 112, 95 доларів США по курсу станом на 03 лютого 2014 року , в тому числі щодо ОСОБА_4 - 3 384 556, 47 доларів США, що еквівалентно 27 052 759, 86 гр. та комісія 382 387, 20 гр., щодо ОСОБА_3 3 384 556, 48 доларів США, що еквівалентно 27 052 759, 94 гр. та комісія 47 8507, 18 гр.

23 вересня 2014 року між ТОВ «СКС-Інвест» та ТОВ «BBC-Факторинг» була підписана угода про розірвання Договору про переведення боргу.

ТОВ «СКС-Інвест» жодних коштів з боку боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не отримувало.

Державне регулювання у сфері господарювання такими, зокрема, засобами як ліцензування, спрямоване на забезпечення єдиної державної політики у цій сфері та захист економічних і соціальних інтересів держави, суспільства та окремих споживачів.

Коло видів діяльності, на здійснення яких необхідно отримати ліцензії, визначається Законом України "Про ліцензування певних видів підприємницької діяльності" .

Стаття 227 ЦК України надає суду право визнавати недійсними правочини, вчинені без відповідного дозволу, який іменується ліцензією.

У ст. 91 ЦК України зазначено, що юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).

Відповідно до ЗУ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" ліцензія - документ державного зразка, який засвідчує право ліцензіата на провадження зазначеного в ньому виду господарської діяльності протягом визначеного строку у разі його встановлення Кабінетом Міністрів України за умови виконання ліцензійних умов.

ТОВ «СКС-Інвест» не вважало за потрібне отримувати ліцензію для укладення спірного договору про переведення боргу від 03 лютого 2014 року.

Виходячи з цього, при вирішенні спору також покладається на розсуд суду.

Врахувавши відзиви на позовну заяву представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

З точки зору ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої - третьої, п?ятої та шостої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов?язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов?язання боржником у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов?язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов?язання боржника та кредитором боржника.

При цьому обсяг зобов?язань поручителя, за змістом ч.ч.1,2 ст.553 ЦК України, визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов?язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель .

Судом встановлено, що 29 жовтня 2013 року між ТОВ «ВВС - Факторинг» та позивачем був укладений Договір поруки №29/10/13/1-П, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язався перед кредитором:

-у випадку невиконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за Кредитним договором №1225-Ф від 25 червня 2008 року, укладеним між ЗАТ «Сведбанк Інвест» та ОСОБА_3 щодо повернення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 27 531 267, 12 гр.;

-у випадку невиконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань за Кредитним договором №1226-Ф від 25 червня 2008 року, укладеним між ЗАТ «Сведбанк Інвест» та ОСОБА_6 щодо повернення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 27 531 267, 12 гр.

-погасити заборгованість боржників у розмірі 100 000, 00 гр.

Пунктом 2.4 Договору поруки сторони визначили, що всі правочини (договори), що укладатимуться кредитором за Кредитним договором №1225-Ф від 25 червня 2008 року та Кредитним договором №1226-Ф від 25 червня 2008 року, зокрема: договори про відступлення права вимоги, про переведення боргу, факторингу, цесії, тощо укладаються за обов'язковим письмовим погодженням з поручителем та обов'язковою згодою поручителя на укладення таких договорів.

03 лютого 2014 року між ТОВ «ВВС - Факторинг» та ТОВ «СКС - Інвест» був укладений Договір про переведення боргу, відповідно до п. 1 якого цим Договором регулюються відносини, пов'язані зі зміною первісного кредитора у зобов'язанні, що виникають за основними договорами, якими є: Кредитний договір №1225-Ф від 25 червня 2008 року, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього; Кредитний договір №1226-Ф від 25 червня 2008 року, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього.

За умовами Договору ТОВ «ВВС - Факторинг» передало право вимоги за кредитними Договорами, в яких позивач виступає як поручитель, ТОВ «СКС - Інвест».

/ а.с. 8 - 11 /

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши дані договори на умовах, викладених у них, відповідачі тим самим засвідчили свою згоду та взяли на себе зобов?язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Таким чином, сторони Договору поруки, однією з яких є відповідач - ТОВ «ВВС - Факторинг», при його укладенні засвідчили згоду та взяли на себе зобов'язання виконувати умови, погоджені ними.

Всупереч п. 2.4 Договору поруки, укладеного між позивачем та ТОВ «ВВС - Факторинг», був укладений Договір про переведення боргу, відповідно до якого ТОВ «ВВС - Факторинг» передало право вимоги за Кредитними договорами ТОВ «СКС - Інвест», без погодження з позивачем, як поручителем.

Доказів, які б свідчили про повідомлення позивача про намір укласти Договір про переведення боргу або доказів, на підтвердження надання письмової згоди позивачем на укладення такого договору, відповідачі суду не надали.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", що був чинним станом на момент укладення договору про переведення боргу від 03 лютого 2014 року, фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку.

Крім того, предметом Кредитних договорів, у яких позивач виступив поручителем, є іноземна валюта.

Діяльність з іноземною валютою, діяльність з обміну валют відповідно до ст. 4, 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", що був чинним станом на момент укладення договору, відносяться до фінансових послуг, яка також потребує наявності ліцензії.

Представник відповідача - ТОВ» СКС-Інвест» в відзиві на позов не заперечував відсутності у товариства ліцензії чи дозволу на надання послуг факторингу.

Це підтверджується також наданою позивачем копії статуту ТОВ «СКС-Інвест», яким не передбачено здійснення товарисмтвом фінансової діяльності з надання фінансових послуг.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз»яснено, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Будь-яких доказів , які б спростували твердження позивача, представниками відповідачів суду не надано, і не встановлено таких матеріалами справи.

Крім того, представник відповідача ТОВ «СКС - Інвест» у своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що 23 вересня 2014 року між ТОВ «ВВС - Факторинг» та ТОВ «СКС - Інвест» була підписана угода про розірвання Договору про переведення боргу, однак зазначене твердження представника не підтверджено належними доказами.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 91,202, 203, 227,553, 554, 626-629, 1079 ЦК України, Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати Договір про переведення боргу, укладений 03 лютого 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВВС - Факторинг» / 03058, м. Київ, вул. Лебедєва - Кумача, 5, офіс 537, / та Товариством з обмеженою відповідальністю «СКС - Інвест» /03058, м. Київ, вул. Лебедєва - Кумача, 5, / недійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва