АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження: 06.115/796/268/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м. Київ

Справа № 761/3060/13-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2013 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суд міста Києва від 08 лютого 2013 року, постановлену суддею Сіромашенко Н.В., у цивільній справі за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Шевченка С.П. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2013 року в задоволенні подання Головного державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Шевченка С.П. про примусове проникнення до житла ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 та її представниками ОСОБА_3, ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу в якій вони просили ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2013 року скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення подання про примусове проникнення до житла боржника, посилаючись на те, що районний суд неповно дослідив обставини справи і дав їм неправильну оцінку, ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4- задоволено частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2013 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

07 червня 2018 року до Апеляційного суду міста Києва від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла заява про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2014 року.

Заяву ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2013 року колегією суддів невірно встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження №36258494 з примусового виконання виконавчих листів №2-23-1 від 18 серпня 2009 року. Посилається на те, що у Відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві немає зведеного виконавчого провадження з виконання виконавчих листів №2023-1/09 від 18 серпня 2009 року та 19 серпня 2009 року, виданих Солом'янським районним судом м. Києва. Суд безпідставно вказав в ухвалі про знаходження у Відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зведеного виконавчого провадження №36258494. З огляду на зазначене, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просила внести виправлення в ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2013 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановлюється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Заява представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2013 року розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Стрижеуса А.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_2- ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2013 року задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в судовому рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.

Таким чином, під опискою слід розуміти зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адреси, зазначення дат та строків.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2013 року було встановлено, що на виконанні у ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 36258494 з примусового виконання виконавчого листа № 2-23-1, виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 17 000 гривень; виконавчого листа № 2-23-1, виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 18 гривень 70 копійок; виконавчого листа № 2-23-1, виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 25 гривень; виконавчого листа № 2-23-1, виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 22 000 гривень; виконавчого листа № 2-23-1 виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 17 000 гривень, виконавчого листа № 2-23-1, виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 2 219 гривень 63 копійки.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2013 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4- задоволено частково, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2013 року скасовано, а питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що в мотивувальній частині ухвали Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2013 року зазначені фактичні обставини справи, зокрема те, що у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 36258494 з примусового виконання виконавчого листа № 2-23-1, виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 17 000 гривень; виконавчого листа № 2-23-1, виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 18 гривень 70 копійок; виконавчого листа № 2-23-1, виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 25 гривень; виконавчого листа № 2-23-1, виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 22 000 гривень; виконавчого листа № 2-23-1 виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 17 000 гривень, виконавчого листа № 2-23-1, виданого 18 серпня 2009 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 2 219 гривень 63 копійки.

Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що встановлений апеляційним судом факт не є опискою, а тому виправленню не підлягає.

У випадку незгоди учасників справи з встановленими судом в судовому рішенні обставинами та фактами, вони мають право оскаржити таке судове рішення у встановленому Цивільним процесуальним Кодексом порядку, а не шляхом внесення виправлень в судове рішення, так як це призведе до зміни змісту судового рішення, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2013 року.

Керуючись ст.ст. 269, 381 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 04 квітня 2013 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та її представників ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суд міста Києва від 08 лютого 2013 року у цивільній справі за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Шевченка С.П. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 19 липня 2018 року.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна