Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/4098/16 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/337/18 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скарг ою ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року, додаткове рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року та ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному будівництву", Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк", про поділ майна подружжя та визнання майна особистою власністю,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що 27 листопада 1999 року між ним та відповідачем був укладений шлюб.

Перебуваючи у шлюбі ними було придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується кредитною угодою від 11.11.2003 року та іпотечним договором від 11.03.2006 року.

Вартість квартири відповідно до висновку субєкту оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 складає 495 046 грн. 00 коп.

Також за час перебування у шлюбі ними було придбано майно, а саме: автомобіль "DAEWOO LANOS", 2008 р.в.; автомобіль "Great Wall", 2013 р.в.; автомобіль "ЗАЗ-1102", 1993 р. в. та у 2003 році в ЗРУ ДСФУ "ДФСМБ" оформлено кредит.

Вказує, що згоди щодо розподілу спільного майна вони не досягли.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати за ним та ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/2 частини за кожним; визнати за ним та ОСОБА_3 по 1/2 залишку зобов'язання за кредитним договором від 11.11.2003 року між ним та ЗРУ ДСФУ "ДФСМБ", розмір якого становить по 22 500, 17 грн. кожному, а також стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобілів "DAEWOO LANOS", 2008 р. в. в розмірі 36 700 грн.; "Great Wall", 2013 р.в. в розмірі 115 800 грн.; "ЗАЗ-1102", 1993 р. в. в розмірі 10 000 грн., та стягнути, понесені ним судові витрати в розмірі 4 134 грн.

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_3, треті особи: Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному будівництву", ПАТ АБ "Укргазбанк", про поділ майна подружжя та визнання майна особистою власністю, посилаючись на те, що з 27 листопада 1999 року по 23 листопада 2016 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3від якого мають двох доньок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Перебуваючи у шлюбі, 06.03.2006 року ними була придбана трикімнатна квартира, загальною площею 77,07 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначає, що квартира була придбана у кредит згідно кредитної угоди від 11.11.2003 року, відповідно до умов якої отримали кредит у сумі 99 758,00 грн., терміном повернення 30 років з дати укладання угоди.

Також 11.03.2006 року між Запорізьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір.

Оскільки квартира є їхньою спільною сумісною власністю, адже придбана у період їх шлюбних відносин, тому повинна бути поділена згідно норм сімейного законодавства України у рівних частках по 1/2 частині за кожним.

Крім того, вважає за необхідне розділити зобовязання за кредитною угодою від 11.11.2003 року між ними також в рівних частках по 1/2 частині за кожним, адже кредит використаний в інтересах сімї.

Зазначає, що ОСОБА_3 є засновником, кінцевим бенефіціарним власником та директором ТОВ «АКТ СЕРВІС», яка перебуває на обліку в ДПІ у Заводському районі ГУ ДФС у Запорізькій області.

Вказане підприємство було зареєстровано у період їх перебування у шлюбі за рахунком спільного майна та коштів подружжя в інтересах сімї, а саме: 17.08.2015 року.

Вказує, що вона безпосередньо приймала участь у створенні ТОВ «АКТ СЕРВІС», формуючи всі необхідні документа для заснування такого підприємства та підтримуючи чоловіка з метою поліпшення сімейного фінансового стану.

Так, грошові кошти, які були внесені ОСОБА_3 до статутного капіталу підприємства у розмірі 1000 грн., як єдиного засновником товариства були сплачені за рахунок спільних коштів подружжя.

Вважає, що має право на стягнення 1/2 частини доходів від підприємницької діяльності ТОВ «АКТ СЕРВІС» з моменту створення підприємства й до теперішнього часу.

Також зазначає, що у 2012 році ОСОБА_3 у період шлюбу був придбаний автомобіль марки «NISSAN KUBISTAN», 2006 року випуску, який було відчужено останнім без її згоди.

Крім того, 23.08.2016 року згідно довіреності ОСОБА_9 уповноважив ОСОБА_3 бути представником щодо користування, експлуатації та продажу автомобіля марки Great Wall HAVAL M4", 2013 року випуску.

Згідно договору купівлі-продажу від 15.09.2016 року ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_3 вказаний автомобіль, за що отримав від останньої грошові кошти у розмірі 250 000,00 грн., а відтак зазначений автомобіль належить їй.

Звертає увагу, що даний автомобіль було придбано за її власні особисті кошти у період фактичного припинення шлюбних відносин, коли вони разом не проживали і не вели спільне господарство.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати за нею та ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 за кожним; визнати за кожним з них 1/2 залишку зобовязання за кредитною угодою від 11.11.2003 року у розмірі 23 348,96 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на її користь 1/2 частину його доходів від підприємницької діяльності як засновника та кінцевого бенефіціарного власника ТОВ "АКТ СЕРВІС" за період з 17.08.2015 року по 08.02.2017 року - дати звернення до суду, в розмірі 210 269, 60 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на її користь 1/2 частини вартості автомобілю "NISSAN KUBISTAN", 2006 р.в. в розмірі 78 528, 50 грн.; визнати за нею право власності на автомобіль "Great Wall HAVAL M4", 2013 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 5 000 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2017 року обєднано в одне провадження первісний позов з зустрічним позовом.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Припинено за ОСОБА_3 право власності на 1/1 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 на 1/2 залишку зобов'язання за кредитною угодою № 2 від 11.11.2003 року в розмірі 22 500, 17 грн., укладену між ОСОБА_3 та Запорізьким регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву.

Визнано за ОСОБА_4 на 1/2 залишку зобов'язання за кредитною угодою № 2 від 11.11.2003 року в розмірі 22 500, 17 грн., укладену між ОСОБА_3 та Запорізьким регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву.

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на автомобіль "Great wall" модель "HAVAL M4", 2013 року випуску, легковий хетчбек-В синього кольору, номер кузова НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_3 державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

В решті вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 частину доходів від підприємницької діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТ СЕРВІС» за період 17.08.2015 року по 22.07.2016 року в розмірі 121 563, 17 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року внесено виправлення в рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2017 року зазначивши що розмір 1/2 частини доходу ТОВ «АКТ СЕРВІС», яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 становить 124 488,54 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, додатковим рішенням та ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення, додаткове рішення та ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості 1/2 частини середньоринкової вартості автомобіля марки NISSAN, моделі KUBISTAR, 2006 року випуску у розмірі 78 528, 50 грн. - скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації вартості 1/2 частини середньоринкової вартості автомобіля Пассажирський-В марки NISSAN, моделі KUBISTAR, 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі, кузова, рами VNVF11GAFUU021062 у розмірі 78 528,50 грн. - задовольнити. В іншій частині рішення залишити без змін.

Представник ОСОБА_3 подав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_3, у якому зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив строк припинення шлюбних відносин та адресу за якою проживала його дружина та обставини, щодо спірних автомобілів, тому просить його апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційні скарги та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення підлягає частковому задоволенню, на додаткове рішення та ухвалу задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що сторони уклали шлюб 27 листопада 1999 року.

Квартира АДРЕСА_4 придбана у власність 06 березня 2006 року, кредитна угода № 2 укладена 11 листопада 2003 року.

Зазначена обставина сторонами не заперечується.

Сторони дійшли згоди щодо визнання за ними права власності по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та по 1/2 частині зобов'язань за кредитною угодою № 2 від 11.11.2003 року, укладеною між ОСОБА_3 та ЗРУ ДСФУ "Державний фонд сприяння молодіжному будівництву", розмір якої на час розгляду справи становить 45000 грн. 34 коп., що підтверджується розрахунком, представленим кредитною установою, тобто по 22500 грн. 17 коп. кожній із сторін.

Частина 4 ст.174 ЦПК України, передбачає як підставу для задоволення позову у разі визнання його відповідачем і при наявності законних підстав, якщо це не суперечить закону і, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за ОСОБА_3 та ОСОБА_3 право власності кожного на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, припинивши за ОСОБА_3 право власності на 1/1 частину вказаної квартири. Доводи апеляційної скарги в цій частині рішення суду не спростовують, оскільки сторони відповідно до такого висновку суду мають рівні права у рівних частках на зазначену квартиру. Також судом першої інстанції за встановлених обставин визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_3 по 1/2 залишку зобов'язання за Кредитною угодою № 2 від 11.11.2003 року в розмірі по 22500 грн. 17 коп. кожному, укладену між ОСОБА_3 та ЗРУ ДСФУ "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву".

Згідно інформації Регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України на 01.01.2016 року за ОСОБА_3 автомобіль "ЗАЗ 1102" 1993 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_4 не зареєстрований. Доказів наявності даного автомобілю у ОСОБА_3 або третіх осіб судові не надано, тому суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в цій частині.

Судом першої інстанції також встановлено, що сторони уклали шлюб 27.11.1999 року. На підставі рішення суду від 23.11.2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 розірвано. В рішення суду зазначено, що справа розглядалась за відсутністю сторін за їх заявами, де відповідач повністю визнав позов щодо нього про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2016 року. Зазначення ОСОБА_10 в заяві про розгляд позову щодо розірвання шлюбу визнання позовної заяви ОСОБА_3 в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ним визнано факт припинення шлюбних відносин між ним і ОСОБА_3 з липня 2016 року, що також підтверджується договором оренди житлового приміщення - квартири АДРЕСА_5, від 22 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 Зазначені обставини не спростовані у ході розгляду справи і доводами апеляційної скарги.

Згідно наданих сторонами доказів автомобіль "DAEWOO LANOS", 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 придбаний ОСОБА_3 26.7.2016 року; автомобіль "Great wall" модель "HAVAL M4", 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, придбаний ОСОБА_3 15.9.2016 року; автомобіль "NISSAN KUBISTAR", 2006 року випуску, державний реєстраційний номер АР, придбаний ОСОБА_3 24.11.2016 року, тобто вже після припинення шлюбних відносин 22.07.2016 року, тому висновок суду першої інстанції про те, що за змістом ч.6 ст.57 СК України є для суду підставою для відмови у визнанні їх спільною сумісною власністю подружжя та застосування в подальшому ст.ст.60,61,69,70 СК України, тому в частині щодо стягнення на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_3 1/2 частин вартості автомобілів "DAEWOO LANOS" та "Great wall" і на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_3 1/2 частини вартості автомобілю "NISSAN KUBISTAR", а тому і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Доказів, які б спростовували зазначений висновок суду першої інстанції до апеляційної скарги не додано, а тому є необґрунтованими.

Встановивши, що автомобіль "Great wall" модель "HAVAL M4", 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 15.09.2016 року, тобто після припинення шлюбних відносин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що правовідносини щодо цього автомобілю регулюються ч.6 ст.57 СК України та визнав особистою її приватною власністю. Доводи апеляційної скарги в цій частині висновки не спростовують з підстав наведених вище.

Щодо стягнення на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_3 1/2 частини доходів від його підприємницької діяльності, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 є засновником та одноособовим власником ТОВ "АКТ СЕРВІС". Підприємство зареєстроване 17.08.2015 року, тобто під час перебування сторін у шлюбі. При цьому задовольняючи зазначені вимоги, суд виходив з довідки податкової інспекції у які зазначена сума валового доходу підприємства.

Колегія не може погодитись з даним висновком суду першої інстанції, оскільки з неї не вбачається чи отримував дохід ОСОБА_3 та у якому розмірі.

Більш того, згідно довідки ТОВ «АКТ СЕРВІС» вбачається, що ОСОБА_10 ніяких дивідендів не нараховувалось та не виплачувалось, а даних про розмір статутного капіталу матеріали не містять.

За таких обставин, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

У звязку з тим, що додаткове рішення та ухвала про виправлення помилки стосуються саме цих позовних вимог, то вони підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 частини доходів від підприємницької діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТ СЕРВІС» за період з 17.08.2015 року по 22.07.2016 року у розмірі 124488 грн. 54 коп. скасувати та в цій частині позову відмовити.

В іншій частині рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на додаткове рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року та ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року задовольнити.

Скасувати додаткове рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2017 року та ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2017 року.

Дата складання повної постанови 13 липня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: