Справа № 182/1644/18
Провадження № 2/0182/2797/2018
У Х В А Л А

Іменем України

18.07.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Тьюб" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСББ "№88" про незаконне звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Ознайомившись з даними позовом, вважаю, що останній підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору, у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Відповідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Законом України від 03 жовтня 2017 №2147-VІІІ внесені зміни до ЗУ «Про судовий збір». За змістом ст.5 ЗУ «Про судовий збір» в редакції від 03 жовтня 2017 року, чинній на дату подання позовної заяви, не передбачено звільнення від сплати судового збору позивача, у справах що виникають із трудових правовідносин (зокрема про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку та моральної шкоди).

Частиною 3 ст.6 Закону «Про судовий збір» визначено, що у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо.

Як видно з обсягу заявлених позивачем позовних вимог, вона, дійсно, звільнена від сплати судового збору за подання позову щодо поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Проте, за розгляд позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку та моральної шкоди, позивач не звільнена від сплати судового збору.

Згідно ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлений на 2018 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб, з 1 січня становить 1762 грн. 00 коп.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до п.1, 2, 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає один відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить не менше 704,80 грн., а немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704,80 грн. За подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1762 грн.

Таким чином, розмір судового збору за позовну вимогу немайнового характеру щодо стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку повинен складати 704 грн. 80 коп. Крім цього, позивачу необхідно сплатити судовий за вимогу щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Відтак, позивачу необхідно сплатити суму судового збору у вказаному розмірі та надати суду документ, що підтверджує її сплату, відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що з причини її незаконного звільнення, їй була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних стражданнях та у зв"язку з чим вона лікувалася, на підтвердження чого долучає лист непрацездатності.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

При цьому п.4 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У разі недотримання позивачем зазначених вимог, суд вправі залишити позовну заяву без руху.

У позові заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн.00 коп. Разом з тим, не зазначено докази, що підтверджують завдання моральної шкоди, її нанесення та розрахунок суми стягнення у заявленому розмірі. Зокрема, докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, докази витрат на лікування, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, тощо.

Таким чином, відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 185 ЦПК України, в редакції від 15.12.2017 року, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів, з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185, 258 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Тьюб" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки, стягнення моральної шкоди, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4