Номер провадження: 22-ц/785/149/18
Номер справи місцевого суду: 509/3655/17
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року у справі за заявою головного державного виконавця Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звернення стягнення на майно боржника, за участю стягувача публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року в задоволенні подання головного державного виконавця Овідіопольського РВДВС ГТУЮ в Одеській області про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року та постановити нову, якою задовольнити заяву державного виконавця у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

В судове засідання, призначене на 06 липня 2018 року, сторони не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає в повній мірі, з огляду на таке.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання головного державного виконавця Овідіопольського РВДВС ГТУЮ в Одеській області про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, районний суд виходив з того, що нерухоме майно на яке державний виконавець просив суд звернути стягнення не зареєстровано за боржником, а тому в поданні слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Так, судом установлено, що у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавчий напис приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічової Н.А. № 19965 від 16.12.2008 року про звернення стягнення на земельну ділянку прощею 0,06 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Вищезазначений виконавчий документ на виконанні перебуває в сьоме.

Згідно відповіді міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморськ з архівних даних до 2013 року державний акт на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, до архіву станом на 01.01.2013 року на зберігання належним чином не надходив, тому надати копію неможливо. Згідно інформаційної довідки реєстрація права власності на дану земельну ділянку відсутня.

Відповідно відомостей з державного реєстру іпотек є об'єктом обтяження, а саме: земельна ділянка, адреса: АДРЕСА_1

Відповідно до ст.377 ЦПК України, яка у такій редакції діяла до 15 грудня 2017 року, тобто на час звернення із поданням та його розгляду судом першої інстанції, питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Разом з тим, судом першої інстанції було вірно встановлено, що на час укладення договору іпотеки від 16.12.2008 року стаття 5 Закону України «Про іпотеку» не визначала майнові права як предмет іпотеки.

Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-УІ «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі й до Закону України «Про іпотеку».

Таким чином нерухоме майно може бути відчужене саме іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернуто стягнення, якщо нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам заяви головного державного виконавця Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, які були предметом дослідження у суді першої інстанції та яким судом було надано належну оцінку, тому висновків суду не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія приходить до висновку, що підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 вересня 2017 року у справі за заявою головного державного виконавця Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звернення стягнення на майно боржника, за участю стягувача публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», боржника ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.07.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк