Провадження № 4-с/761/45/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

за участі:

представника скаржника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2, на бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хмельової Марини Володимирівни, заінтересовані особи: Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області; ОСОБА_4 про визнання бездіяльності неправомірною,

в с т а н о в и в:

В червні 2017р. скаржниця ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою (а.с.30-33), заінтересовані особи: Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області; ОСОБА_4, в якій просила суд:

1. Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хмельової М.В., що полягала:

- не направленні копії постанови про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_2;

- не проведенні, у встановлені законом строки, перевірки майнового стану боржника;

- не проведенні кожні два тижні виявлення рахунків боржника;

- не проведенні кожні три місяці виявлення нерухомого та рухомого майна боржника;

- не проведенні виходу по місцю проживання з метою виявлення рухомого майна боржника;

- не проведенні заходів щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України;

- не проведенні у вказані законом строки, заходів щодо виявлення місця роботи боржника;

- не направленні подання щодо реєстрації кримінального провадження щодо невиконання рішення суду боржником.

2. Стягнути з Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу адвоката - 5000,0 грн.

Свої вимоги скаржниця обгрунтовувала тим, що 02 вересня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі № 761/6441/15-к.

09 жовтня 2015р. зазначений виконавчий лист було направлено до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. При усному зверненні до зазначеного відділу скаржниця дізналась, що виконавче провадження перебуває у державного виконавця Хмельової М.В., яка в категоричній формі відмовилась надати на ознайомлення матеріали виконавчого провадження. На думку скаржниці, та враховуючи час, протягом якого на виконанні перебуває вищезазначений виконавчий лист, має місце бездіяльність державного виконавця, яка не в повній мірі скористалася своїми правами, що свідчить про неналежне проведення виконавчих дій.

В судовому засіданні представник скаржниці ОСОБА_1 подану скаргу підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в ній. В процесі розгляду справи сторона клопотала про витребування доказів, а саме витребувано належним чином засвідчених копій матеріалів виконавчого провадження, зазначене клопотання було задоволено судом. Також представник звертав увагу, що внаслідок протиправної бездіяльності державного виконавця, скаржниця позбавлена можливості продовжити лікування.

Решта учасників процесу, в судові засідання не з'являлись, поважності причин неявки суду не повідомили, заперечення на скаргу не подавались, їх неявка в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час пред'явлення виконавчого документу до виконання (аналогічна норма міститься в ч. 1 ст. 18 діючої редакції Закону України «Про виконавче провадження»), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із матеріалів скарги і це встановлено судом, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2015р. по справі № 761/6441/15-к, який набрав законної сили, стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_2 95914,82 грн. заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, 25000,0 грн. - моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

02 вересня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі № 761/6441/15-к.

09 жовтня 2015р. зазначений виконавчий лист було направлено до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Звертаючись до суду з вказаною скаргою, скаржниця зазначала, що внаслідок бездіяльності державного виконавця, вона, як потерпіла у кримінальному провадженні не в змозі завершити курс лікування, оскільки з винної особи - боржника ОСОБА_4 не стягуються примусово присудженні їй у відшкодування матеріальної і моральної шкоди кошти.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018р. було задоволено клопотання представника скаржника та витребувано з Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження, з метою їх дослідження в судовому засіданні. Зазначена ухвала суду була отримана Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 26 квітня 2018р., та станом на час розгляду справи не виконана.

Протягом всього часу розгляду справи в суді суб'єктом оскарження не було надано суду належних і допустимих доказів, що державним виконавцем Хмельовою М.В. були проведенні належним чином виконавчі дії визначенні ч. 2, ч. 3 ст. 18 діючої редакції Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності з ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, заявлені вимоги скаржниці є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. 452 ЦПК України, складність вказаної категорії справ, співмірність вимог, та витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що заявлені стороною скаржника витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 3200,0 грн. та підлягають стягненню на користь скаржниці з Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, при цьому судом враховано, що передача матеріалів скарги до суду є не правничою послугою, як і вивчення не зрозумілих суду документів, які наведенні в розрахунку вартості правничої допомоги, також судом враховано, що на час укладення договору про правничу допомогу були чинними положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Керуючись ст. ст. 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України; ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. ст. 19, 129-1 Конституції України; ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2, на бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хмельової Марини Володимирівни, заінтересовані особи: Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області; ОСОБА_4 про визнання бездіяльності неправомірною - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Хмельової Марини Володимирівни , що полягала:

- не направленні копії постанови про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_2;

- не проведенні, у встановлені законом строки, перевірки майнового стану боржника;

- не проведенні кожні два тижні виявлення рахунків боржника;

- не проведенні кожні три місяці виявлення нерухомого та рухомого майна боржника;

- не проведенні виходу по місцю проживання з метою виявлення рухомого майна боржника;

- не проведенні заходів щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України;

- не проведенні у вказані законом строки, заходів щодо виявлення місця роботи боржника;

- не направленні подання щодо реєстрації кримінального провадження щодо невиконання рішення суду боржником, в межах здійснення примусового виконання виконавчого листа виданого 02 вересня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва по справі № 761/6441/15-к.

Стягнути з Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (, місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 6) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) витрати на правничу допомогу у розмірі 3200,0 /три тисячі двісті/ грн.

В решті судових витрат - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 13 липня 2018р.

Суддя: