Провадження №2/447/483/18
Справа №447/488/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

10.07.2018 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павліва В. Р.,

за участю секретаря судового засідання: Волківської - Любінської Н. Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «АСАП» про визнання договору недійсним.

Процесуальні дії у справі.

Провадження у справі відкрито судом 02.03.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та відповідачу надано строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Позивач просить визнати договір № 6361 від 22.01.2018 року недійсним та стягнути з ТзОВ «АСАП» 20 000 (двадцять тисяч) гривень сплачених позивачем на виконання договору. Позов обґрунтовує тим, що 22.01.2018 року позивачка уклала договір №6361 із ТзОВ «АСАП» за яким відповідач зобовязався вчинити від імені позивачки дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики на умовах діяльності програми «Голді - Кредит», у тому числі: організовувати та проводити розподіл фонду учасників, здійснити надання безвідсоткової позики на користь учасника за рахунок фонду учасників, надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами. На виконання договору позивачка 22.01.2018 року сплатила відповідачу 20 000 (двадцять тисяч) грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.946331924.1. 25.01.2018 року позивачці стало відомо що відповідач ввів її в оману та залучив до пірамідальної схеми. Того ж дня ОСОБА_1 направила на адресу відповідача заяву про розірвання договору та повернення сплачених нею грошових коштів, однак лист повернуто без вручення.

Станом на 10.07.2018 року відповідач із клопотаннями чи заявами до суду не звертався, позовну заяву з доданими до неї матеріалами згідно з повідомленнями про невручення поштового відправлення від 05.03.2018 та 25.03.2018 року не отримав. 08.05.2018 року через офіційний сайт Миколаївського районного суду було здійснено виклик відповідача в судове засідання.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд встановив:

ОСОБА_1 22.01.2018 року уклала договір №6361 із ТзОВ «АСАП» за яким відповідач зобовязався вчинити від імені позивачки дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики на умовах діяльності програми «Голді - Кредит», у тому числі: організовувати та проводити розподіл фонду учасників, здійснити надання безвідсоткової позики на користь учасника за рахунок фонду учасників, надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами. На виконання договору позивачка 22.01.2018 року сплатила відповідачу 20 000 (двадцять тисяч) грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.946331924.1. 25.01.2018 року позивачці стало відомо що відповідач ввів її в оману та залучив до пірамідальної схеми. Того ж дня ОСОБА_1 направила на адресу відповідача заяву про розірвання договору та повернення сплачених нею грошових коштів, однак лист повернуто без вручення.

Оцінка суду.

Вказані дії відповідача та вищевказаний договір порушують права та законні інтереси ОСОБА_1 і мають ознаки нечесної підприємницької діяльності. У звязку з тим, що грошові кошти ОСОБА_1 не повернуті, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати договір № 6361 від 22.01.2018 року укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «АСАП» недійсним та стягнути з ТзОВ «АСАП» 20 000 (двадцять тисяч) гривень сплачених нею на виконання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Так, згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом укладеного між сторонами по справі договору ТзОВ «АСАП» зобов'язалось надати ОСОБА_1 безпроцентну позику, що за своєю суттю є фінансовою послугою.

У відповідності до положення ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги надаються суб'єктами господарювання на підставі договору. При цьому, договір про надання фінансових послуг повинен містити, зокрема розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаємо-розрахунків.

У договорі, укладеному між ОСОБА_1 та ТзОВ «АСАП» №6361 від 22 січня 2018 року відсутні положення, які застосовуються до договорів фінансових послуг.

Крім цього, при укладенні спірного договору ТзОВ «АСАП» не мав повного обсягу цивільної дієздатності для укладення договору №6361 від 22 січня 2018 року, оскільки згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» для здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, є необхідним отримання ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. За змістом ст. 1 цього Закону фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Згідно інформації розміщеної на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України основним видом економічної діяльності відповідача є «Код КВЕД 63.99 надання інших інформаційних послуг»

З огляду на це, ТзОВ «АСАП» не мав права укладати договори безпроцентної позики, оскільки не має ліцензії на здійснення такої господарської діяльності.

Крім цього, згідно з визначення нечесної підприємницької діяльності, зазначеного в п.14 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів », це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.

За змістом ч.1 та ч. 3 ст. 19 цього Закону нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо підчас пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняються як такі, що вводять в оману: 7) утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним.

Так, при укладенні договору про участь у програмі «Голді Кредит», позивач мав право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору, інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

З урахуванням того, що ТзОВ «АСАП» не повідомило ОСОБА_1 про відсутність у нього ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, позивач був позбавлений можливості свідомого вибору: оформляти чи не оформляти договір про участь у програмі «Голді - Кредит».

Таким чином відповідач здійснював нечесну підприємницьку діяльність по відношенню до позивача та мав одну мету - безпідставно заволодіти її грошовими коштами, вводячи позивача в оману, надаючи на підписання завуальовані договори, в яких майже кожен пункт є відсилочним до іншого пункту чи додатку, а деякі пункти договорів та додатки до них, при підписанні вже втрачали свою чинність, в зв'язку з підписанням іншого додатку. Так у пункті 4.6 договору №6361 від 22.01.2018 р. з ТзОВ «АСАП» зазначено: «У зв'язку з підписанням Додатку №4 до Договору, Додаток №1 до Договору вважається таким, що втратив чинність».

З огляду на викладені обставини в їх сукупності суд вважає, що діяльність ТзОВ «АСАП» щодо укладення оспорюваного позивачем договору, має усі ознаки нечесної підприємницької діяльності.

У відповідності до вимог ч. 6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

В зв'язку з цим, договір №6361 від 22 січня 2018 року, укладений між ТзОВ «АСАП» та ОСОБА_1 необхідно визнати недійсним.

Також, згідно квитанції від 22 січня 2018 року ОСОБА_1 на виконання умов укладеного з ТзОВ «АСАП» договору №6361 було сплачено грошові кошти у розмірі 20 000 гривень.

З вищевикладених обгрунтувань договір про надання послуг з ТзОВ «АСАП» є недійсним з моменту його укладення.

Згідно ч.1 та п.1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином.

Тому, з ТзОВ «АСАП» підлягає стягненню сума, яка була сплачена позивачем на його рахунок у розмірі 20 000 гривень.

Керуючись ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст.215, ч.2 ст. 627, ч.1 та п.1 ч. 3 ст.1212 ЦК України,ст.1, ч. 1 ст. 6, п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,п.14 ст.1, ч. 3 та ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»,ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 28, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним Договір № 6361 від 22 січня 2018 року укладений між ТзОВ «АСАП» та ОСОБА_1.

Стягнути з ТзОВ «АСАП», місцезнаходження: м. Київ, пл. Спортивна,1, , р/р:1769 в АБ «Украгазбанк», МФО: 320478, на користь ОСОБА_1, паспорт громадянина України серії КА 872015, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої без реєстрації адресою: АДРЕСА_1, 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп., сплачених на виконання договору №6361 від 22 січня 2018 року.

Стягнути з ТзОВ «АСАП», місцезнаходження: м. Київ, пл. Спортивна,1, , р/р:1769 в АБ «Украгазбанк», МФО: 320478 в користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Павлів В. Р.