ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №477/280/14-ц
Провадження №6/477/49/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Козаченка Р.В., із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В., розглянувши в м. Миколаєві в залі судового засідання Жовтневого районного суду Миколаївської області заяву публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2018 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі Банк) звернулося до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа на виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2014 року у цивільній справі № 477/280/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк кредитної заборгованості. Вказувало, що виконавчий лист був пред'явлений до відділу державної виконавчої служби, однак зазначений виконавчий лист було втрачено та його пошуки не призвели до позитивного результату. В зв'язку з чим Банк просив визнати поважними причини пропуску строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа, поновити строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа та видати його дублікат.

В судове засідання представник заявника не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням здійснити розгляд заяви за його відсутності та заявлені вимоги задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи встановив наступні правовідносини та прийшов до такого висновку.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2014 року з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк стягнуто заборгованість за кредитним договором від 19 квітня 2008 року на загальну суму 3020 грн. 55 кой., а також судові витрати.

Рішення оскаржене не було і набрало законної сили.

24 квітня 2014 року представником позивача отримано виконавчі листи по справі, про що свідчить підпис на довідковому листі до справи.

На запит Банку, 25 травня 2018 року Вітовський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції Миколаївської області надав інформацію, що 23 лютого 2016 року винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження зі стягнення боргу з ОСОБА_1, на підставі п.6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження ( в редакції до 5 жовтня 2016 року).

Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження через невідповідність виконавчого документа вимогам Закону не позбавляє стягувача права на повторне предявлення виконавчого документа до виконання. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у справі № 3-698гс16.

Відповідно до пункту 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту статті 22 Закону України Про виконавче провадження (в редакції станом на момент набрання судовим рішенням законної сили і до 05 жовтня 2016 року) слідує, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 22 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, яка діяла на час видачі, предявлення до виконання виконавчих документів та прийняття постанови державного виконавця), у разі повернення виконавчого документа стягувану строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

В той же час, строки подання виконавчого листа на виконання рішення суду до виконання із прийняттям нового Закону України «Про виконавче провадження» від 05 жовтня 2016 року змінено, та становлять три роки.

Відповідно до пункту 5 Розділу ХІІІ даного Закону «Прикінцеві та перехідні положення», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені Законом.

Враховуючи, що на час набрання чинності даним Законом, строк предявлення вище вказаного виконавчого документу до виконання повторно не минув, то такі строки слід рахувати за правилами даного Закону (тобто в редакції від 05 жовтня 2016 року).

Таким чином, строк предявлення виконавчого листа до виконання по даній справі не сплинув та вимоги щодо його поновлення є безпідставними.

Звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, Банк посилається на те, що виконавчі листи втрачені та їх пошуки не призвели до позитивного результату.

Однак заявник не надав доказів втрати виконавчого документа та того, що постанови про повернення виконавчого документа та оригінали виконавчих документів стягувачем отримало не було.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На доведення своїх посилань щодо втрати виконавчого документа Банк посилається як на єдиний доказ на відповідь заступника начальника відділу ДВС щодо ходу виконання за поданими Банком виконавчими документами. Натомість надана відділом ДВС інформація лише констатує прийняті державним виконавцем рішення, проте, на думку суду, може слугувати лише опосередкованим, а не прямим доказом щодо втрати виконавчого документу. В той же час, будь-яких інших доказів, які в сукупності могли б свідчити про втрату виконавчого листа Банк не надав, в той час як доказування так і рішення суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявником не було доведено втрату виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258- 260, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяву публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про видачу дублікату виконавчого листа про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа в цивільній справі № 477/280/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про стягнення боргу із ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або отримання її копії.

Суддя Р.В. Козаченко