Справа № 636 / 1650 / 17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

за участю секретаря - Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач просив суд: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 23 грудня 2014 року ОСОБА_5, зареєстроване в реєстрі №2-2026, посвідчене державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4; визнати недійсним заповіт ОСОБА_6, складений 01 березня 2004 року, посвідчений Введенською селищною радою Чугуївського району Харківської області 01 березня 2004 року, зареєстрований в реєстрі №29: визнати за ним право на житловий будинок №28 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вул. Комунальна, у с. Світанок, Чугуївського району Харківської області та на земельну частку (пай) розміром 7,0517 умовних кадастрових гектарів, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території с.Світанок Чугуївського району Харківської області, що належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №78007, який успадкувала ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 13 жовтня 2014 року.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 01.11.2004 року померла його бабуся ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_6 залишилось таке спадкове майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Світанок, вул. Комунальна, буд. 28; земельна ділянка розміром 7,0517 умовних кадастрових гектарів, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Світанок Чугуївського району Харківської області, що належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю.

Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцем першої черги є її донька ОСОБА_7, яка спадщину прийняла фактично, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавицею за однією адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Світанок, вул. Комунальна, буд. 28. Разом з тим, позивачу стало відомо, що за життя ОСОБА_6 склала заповіт, в якому заповіла все належне їй майно ОСОБА_8 В заяві ОСОБА_3, про прийняття спадщини зазначалось, що спадщину вона прийняла фактично, оскільки проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Проте, на думку позивача, інформація, яка міститься в свідоцтві про право на спадщину за заповітом та в заяві ОСОБА_9 не відповідає дійсності. Позивач наполягає, що ОСОБА_6 була зареєстрована та фактично проживала на час відкриття спадщини за адресою:Харківська область, Чугуївський район, с. Світанок, вул. Комунальна, буд.28. Разом з нею на час відкриття спадщини проживала спадкоємиця першої черги донька ОСОБА_7 Отже, позивач вважав недійсним заповіт ОСОБА_6 складений 01.03.2004 р., оскільки остання не підписувала вказаного заповіту.

Після смерті спадкодавиці ОСОБА_7 відкрилась спадщина на успадковане після смерті ОСОБА_6 але не переоформлене на неї майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Світанок, вул. Комунальна, буд. 28; земельна ділянка розміром 7,0517 умовних кадастрових гектарів, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Світанок Чугуївського району Харківської області.

Позивач вважаючи себе єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 просив позов задовольнити, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане ОСОБА_5, визнати недійсним заповіт ОСОБА_6І, та визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним в позові.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_10 проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечували, зазначаючи, що покійна ОСОБА_6 потребувала коштів на лікування та стороннього догляду. ОСОБА_8 фактично здійснювала такий догляд за ОСОБА_6, при цьому проживала в неї вдома. Покійна ОСОБА_7 також потребувала лікування та догляду, та ОСОБА_8, після смерті ОСОБА_6 також доглядала і її. Позивач жодної участі в житті родини не приймав, у спадковому будинку не зявлявся, та не допомагав.

Від третьої особи - нотаріуса Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона висловилась, що проти позову ОСОБА_1 заперечує, та просить розгляд справи проводити без її участі.

У зв'язку з набранням 15 грудня 2017 року чинності Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, розгляд справи на підставі п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» здійснюється за правилами нового Цивільного процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

01.11.2004 р. померла бабуся позивача ОСОБА_6, що підтверджується актовим записом про смерть №104. (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина до складу якої входить: житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Світанок, вул. Комунальна, буд. 28, та земельна ділянка розміром 7,0517 умовних кадастрових гектарів, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Світанок Чугуївського району Харківської області, що належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю.

За життя, 01.03.2004 р. ОСОБА_6 склала заповіт, в якому належну їй земельну ділянку заповіла ОСОБА_8 (а.с.12).

03.12.2014 р. державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4 посвідчено, що на підставі заповіту, посвідченого Введенською селищною радою, Чугуївського району Харківської області, спадкоємицею зазначеного у заповіті майна ОСОБА_6 є ОСОБА_10 (до шлюбу ОСОБА_8) (а.с.14).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_11 є дітьми ОСОБА_7, а також онуками ОСОБА_6

Згідно інформації КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27.092016 р. №2006 станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок №28, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Світанок, вул. Комунальна не зареєстроване. (а.с. 15).

З інформації, наданої виконавчим комітетом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 30.12.2016 року №02-20/1117, вбачається, що в будинку з будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Світанок, вул. Комунальна, буд. 28, головою домогосподарства значиться онука ОСОБА_6 - ОСОБА_2В.(а.с.57), яка утримує та доглядає будинок, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.54-55).

Після смерті ОСОБА_7 спадкоємці першої та другої черги, які могли прийняти спадщину, не заявили про свої права.

ОСОБА_10 здійснювала догляд ОСОБА_6, допомагала харчами та одягом, утримувала її до самої смерті за власні кошти.

Після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_10 прийняла спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном.

Відповідачем ОСОБА_12 надані до суду документи про закриття кримінальних справ за заявами позивача ОСОБА_1 (провадження № 0000598 від 06.05.2017 року та провадження №0000004 від 13.01.2017 року) щодо можливого порушення права позивача на отримання спадщини.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд критично оцінює покази допитаних в судовому засіданні свідків з боку відповідача: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, які дали аналогічні покази, що відповідач ОСОБА_10, у будинку №28, який розташований за адресою: вул. Комунальна, у с. Світанок, Чугуївського району Харківської області не мешкала. Разом з ОСОБА_6 за вищевказаною адресою проживала лише її донька ОСОБА_7 Позивач мешкав у будинку навпроти.

Посилання позивача на той факт, що заповіт від 01.03.2004 р. ОСОБА_6 не підписувала не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом від 23.12.2014 р. було видано ОСОБА_5 відповідно до норм чинного законодавства.

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем своїх вимог, а отже відсутність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -