Справа № 588/789/18
№ провадження 2/588/406/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно,

У С Т А Н О В И В:

Позивачі у травні 2018 року звернулися до суду із указаним позовом, який мотивували тим, що згідно розпорядження №21 від 28 жовтня 1994 року органу приватизації Сумського відділку Південної залізниці ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 була передана на праві спільної часткової власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Указана квартира була приватизована позивачами відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що видано свідоцтво про право власності на житло від 01.11.1994 року, їхні частки у спільній частковій власності є рівними. Свідоцтво про право власності на житло було зареєстроване в Охтирському МБТІ 27 березня 1996 року, але у свідоцтві про право власності на житло та реєстраційному написі на документі про право особистої власності прізвища замість правильного написання прізвища «Гамолін», «Гамоліна» зазначено «Гомолін», «Гомоліна». За паспортами громадянина України прізвище позивачів вказано як ОСОБА_4, ОСОБА_4. Також у свідоцтві не відображено долі співвласників при спільній частковій власності.

Позивачі проживають у спірній квартирі до цього часу. Через пошкодження свідоцтва про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, через помилки у прізвищах, зметою оформлення дублікату свідоцтва позивачі звернулися до Комунального підприємства «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» та у Сумський відділок «Південної залізниці», але їм було відмовлено.

Через указані обставини позивачі не мають можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном через розбіжність у написанні прізвища в правовстановлюючому документі на квартиру та в паспортах громадян України. При зверненні для вирішення питань реєстрації місця проживання, укладання договорів на комунальні послуги, при зверненні до органів нотаріату та інші посадові особи не визнають їхнє право власності на квартиру.

Посилаючись на указані обставини позивачі просять суд: 1) визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 (одну третю) частку квартири за адресою: АДРЕСА_3; 2) визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 (одну третю) частку квартири за адресою: АДРЕСА_3; 3) визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/3 (одну третю) частку квартири за адресою: АДРЕСА_3.

Ухвалою суду від 22.05.2018 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 13.06.2018 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилались на те, що їх прізвище за всіма документами є «Гамоліни», а не «Гомоліни» як помилково було указано усвідоцтві про право власності на житло від 01.11.1994 року при його виготовленні. При отриманні Свідоцтва вони на це увагу не звертали, вже тривалий час проживають у спірній квартирі. Наразі вирішили частину квартири подарувати доньці, але нотаріус не приймає для посвідчення договору Свідоцтво як правовстановлюючий документ через його пошкодження та розбіжності у написанні прізвищ. При зверненні до державного реєстратора ОСОБА_5 міської ради для реєстрації права власності позивачів на спірну квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором винесено рішення про відмову у реєстрації такого права, оскільки прізвища позивачів у свідоцтві про право власності на житло не співпадає з прізвищами заявників.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради Сумської області в судове не зявився, ОСОБА_5 міська рада подала до суду заяву, у якій розгляд справи просила провести без участі її представника, та про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог (а.с.28).

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житло від 01.11.1994 року, Сумський відділок Південної залізниці посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 належить ОСОБА_6 та членам його сімї ОСОБА_7, ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності. Загальна площа квартири становить 64,7 кв.м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 28.10.1994 року №21 Сумського відділку Південної залізниці (а.с.13).

Указане свідоцтво в установленому порядку було зареєстроване Охтирським міжрайонним бюро технічної, згідно реєстраційним написом жилий будинок зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про що внесено запис в реєстрову книгу №45-1225 від 27.03.1996, що також підтверджується довідкою-характеристикою комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» від 31.05.2018 року, яка також мітить відомості про те, що квартира належить позивачам. Крім того, загальна площа квартири збільшилась на 2,6 кв.м. у звязку з тим, що у минулому при приватизації житла до неї не було включено відповідні частки площі балкону з к-0,3 та площі лоджії з к-05-2,4 кв.м. та на 0,2 кв.м. у звязку з демонтуванням кладової, що є не самочинним (а.с.14,30).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 30.03.1974 року було зареєстровано шлюб у ЗАГС м.Тростянець Сумської області, актовий запис № 57. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Гамоліна» (а.с.16). Прізвища позивачів згідно з паспортами громадянина України указане як «Гамолін», «Гамолін» (а.с.7, 9, 11). Прізвище позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно із свідоцтвом про його народження, як і прізвища йог батьків указано як «Гамолін» (а.с.15).

Згідно із свідоцтвом про народження у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 02.09.1977 року народився син ОСОБА_4 (а.с. 17).

За даними будинкової книги за адресою: АДРЕСА_5, в указані квартирі зареєстровані позивачі та члени їх родини.

Позивач ОСОБА_2 зазначив, що квартира була надана йому за місцем його роботи на підприємстві Української залізниці, яка була ним та членами його родини приватизована. Факт роботи позивача на підприємстві Української залізниці підтверджується дослідженою судом трудовою книжкою ОСОБА_2

Підставою позову про визнання права власності позивачі зазначають пошкодження документу, що посвідчує право власності на спірнуквартиру, також неправильне написання прізвищ позивачів замість «Гамолін», "Гамоліна", вказано помилково - "Гомолін", "Гомоліна", що виключає можливість реалізації права власності на це майно.

Судом установлено, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_11 від 03.07.2018 року позивачам було відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_6, оскільки прізвища власників майна указаних у свідоцтві про право власності на житло не співпадає з прізвищами заявників та субєктів права. В указаному рішенні державний реєстратор запропонував заявникам звернутись до суду.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування статті 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

Із набранням чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запроваджено новий порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно,створено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, який є єдиною державною інформаційною системою, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

В подальшому Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 26.11.2015 року Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було викладено в новій редакції, чинній до цього часу, яка не передбачає видачі свідоцтво про право власності на обєкт нерухомого майна. За результатами розгляду заяви у сфері державної реєстрації прав на нерухомість заявник має право отримати лише рішення державного реєстратора.

З ухваленням указаного Закону не було передбачено обовязкову переєстрацію речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Отже, право власності позивачів, яке виникло на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло, виданого Сумським відділком Південної залізниці і було зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення визнається на цей час відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

На підставі вищезазначених встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позивачами доведена наявність права власності на спірну квартиру за адресою:АДРЕСА_7, яке у позивачів виникло згідно чинного на час видачі правовстановлюючого документа законодавства і визнавалось за ним державою, доведено факт пошкодження правовстановлюючого документу на квартиру та помилковість написання їх прізвища та неможливість отримання дублікату цього документу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що захищаючи охоронювані законом права позивачів, слід визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рішенням суду право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на підставі статті 392 ЦК України, оскільки в інший спосіб захисти своє право позивач не може.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, су

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно -задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на 1/3 частину квартири за адресою:вулиця Гришина, будинок під номером 11, квартира під номером 19 у місті Тростянець Сумської області.

Визнати за ГАМОЛІНОЮ ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/3 частину квартири за адресою:вулиця Гришина, будинок під номером 11, квартира під номером 19 у місті Тростянець Сумської області.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/3 частину квартири за адресою:вулиця Гришина, будинок під номером 11, квартира під номером 19 у місті Тростянець Сумської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 23.07.2018 року.

Суддя М.В. Щербаченко