Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/727/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 50 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №278/727/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 18 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Зубчук І.В. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що з відповідачем перебували у зареєстрованому в шлюбі від якого мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з 2011 року син проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини майже не надає, у вихованні та развитку дитини участі не приймає. Відповідач працездатний, здоровий, отримує належний дохід, а тому має можливість надавати допомогу на утримання сина. Враховуючи вищевикладене просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій горошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1000 грн щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 22 березня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить змінити рішення суду в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню з 1000 грн на 800 грн. В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, вказує, що судом першої інстанції не було враховано те, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дочка, яка потребує постійного лікування, що його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має жодних доходів. Також не враховано, що матеріальний стан позивача задовільний.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, добровільно досягти згоди щодо сплати аліментів сторони не можуть.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Встановивши, що малолітня дитина проживає разом із матір'ю і перебуває на її утриманні, а батьки в добровільному порядку не домовились про участь в утриманні дитини, відповідач не має регулярного доходу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в сумі 1000 грн, судом першої інстанції враховано в повній мірі матеріальне становище та сімейний стан сторін, їх стан здоров'я, а також те, що ОСОБА_2 є здоровою та працездатною особою. Крім того, судом врахований прожитковий мініму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня по 30 червня 2018 року (1860 грн).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 18 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 24 липня 2018 року.

Головуючий

Судді