Справа № 309/3776/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 липня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кондора Р.Ю., за участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду від 13 лютого 2018 року (у складі судді Сідей Я.Я.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у грудні 2017 р.

Просила:

-розірвати шлюб, укладений між нею і ОСОБА_3, зареєстрований у виконкомі Боронявської сільської ради Хустського РУЮ у Закарпатській області;

-залишити позивачу прізвище «ОСОБА_2»;

-вирішити питання розподілу судових витрат.

На обґрунтування позовних вимог указала, що шлюб, укладений між сторонами, існує лише формально, подальше подружнє життя є недоцільним, у подружжя різні життєві цінності та погляди на життя.

Рішенням Хустського районного суду від 13 лютого 2018 р. позов задоволено: шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, розірвано; після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено прізвище «ОСОБА_2»; неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4,залишено на утриманні біля матері - ОСОБА_5; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 640 грн. у відшкодування судового збору.

ОСОБА_2 просить змінити це рішення у частині зміни її прізвища після шлюбу. Доводить про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Указує, що звертаючись у суд із позовом про розірвання шлюбу, вона, зокрема, просила залишити їй прізвище «ОСОБА_2». Однак, суд першої інстанції, ухваливши залишити їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_2», вийшов за межі позовної заяви та вимог чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції у частині визначення прізвища після розірвання шлюбу - скасуванню, із постановленням нового судового рішення, із таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 367 ч.1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи та вимоги скарги стосуються лише питання зміни прізвища.

Суд першої інстанції з цього приводу дійшов висновку, що після розірвання шлюбу необхідно залишити ОСОБА_2 прізвище, яке було змінене через реєстрацію шлюбу - ОСОБА_5, оскільки сама позивач просила залишити їй це прізвище.

Апеляційний суд не погоджується із цим висновком у зв'язку з його невідповідністю обставинам справи та порушення норм процесуального права.

За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвище залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне.

Звертаючись до суду з позовом у грудні 2017 р., ОСОБА_2, зокрема, просила залишити їй прізвище «ОСОБА_2» (а.с.3).

13.02.2018 р. ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила після розірвання шлюбу змінити прізвище позивача на дошлюбне «ОСОБА_2» (а.с.21).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції узяв цю заяву до уваги та ухвалив після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище «ОСОБА_2». Однак, такими діями суд фактично вийшов за межі позовних вимог і порушив норми процесуального закону.

Так, положеннями ст.49 ЦПК України передбачені процесуальні права та обов'язки сторін, зокрема щодо зміни позивачем предмета позову (ч.3).

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 13.02.2018 р. не вбачається, що така подана в порядку ст.49 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд першої інстанції зобов'язаний був з'ясувати процесуальний статус заяви ОСОБА_2 від 13.02.2018 р. і лише після цього вирішувати позов у частині прізвища.

Між тим, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 заперечила зміст указаної заяви та наполягає на позовній вимозі про залишення їй прізвища «ОСОБА_2».

За таких умов і задля дотримання прав заявниці питання прізвища належить вирішити в межах позовної вимоги та з дотриманням волі заявниці.

У контексті наведеного апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції у частині визначення прізвища позивача після розірвання шлюбу підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення по суті питання.

Керуючись ст.113 СК України, ч.1 ст.13, ч.3 ст.49, ст.374, п.п.1,4 ч.1 ст.376, 381,382,383,384,389 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

2.Рішення Хустського районного суду від 13 лютого 2018 р. у частині залишення ОСОБА_2 після розірвання шлюбу прізвища «ОСОБА_2» скасувати.

3.Залишити ОСОБА_2 після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_2».

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

5.Повне судове рішення складено 19 липня 2018 року.

Судді: