АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1096/18 Справа № 189/972/17 Головуючий у 1 й інстанції - Чорна О. В. Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Лаченкової О.В.,

при секретарі Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

06 липня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.04.2011 року, ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. В порушення умов договору, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувались, в зв'язку з чим, станом на 31.05.2017 року, утворилась заборгованість в розмірі 49913,87 грн., яка складається з наступного: 3688,73 грн. - заборгованість за кредитом, 39973,51 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3398,59 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штраф 500,00 грн - фіксована частина, 2353,04 грн. - штраф (процентна складова). Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.04.2011 року, станом на 31.05.2017 року, в загальному розмірі 49913,87 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Заочним рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, що стверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ПАТ КБ «ПриватБанк», яке долучене до матеріалів справи. В судове засідання сторони не з»явились, про наявність поважних причин неявки суд не повідомили, заяв про відкладення судового засідання не надали.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що на підтвердження позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк від 01.04.2011 року, що оформлена на ім'я ОСОБА_2, відповідно до якої останній надається кредит у розмірі 1000,00 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 8, 9).

Як вбачається зі змісту вказаної вище анкети-заяви від 01.04.2011 року, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 8 зворот).

Відповідно до п. 1.1.2.5. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 (надалі Умови), які є невід'ємною частиною кредитного договору, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с. 9-32).

У пункті 1.1.3.2.3 Умов сторони погодили, зокрема, що банк має право проводить зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше, ніж за сім днів до впровадження змін проінформувати клієнта.

Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг погоджено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Також, згідно п. 1.1.5.25 зазначених умов, за несвоєчасну сплату послуг, передбачених договором, умовами та правилами клієнт платить банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг погоджено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Також ПАТ КБ «ПриватБанк» представлено розрахунок заборгованості за договором №б/н від 11.04.2011 року, укладеного із ОСОБА_2, станом на 31.05.2017 року, відповідно до якого за вказаним договором наявна заборгованість в загальному розмірі 49913,87 грн., яка складається з наступного: 3688,73 грн. - заборгованість за кредитом, 39973,51 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3398,59 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штраф 500,00 грн - фіксована частина, 2353,04 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-7). Перша за часом інформація у в казаному розрахунку стосується 06.08.2013 року.

На підтвердження позовних вимог банком долучено виписку з платіжної картки НОМЕР_1 за період з 01.04.2011 року по 21.07.2017 року, відповідно до якої дата першої операції - 06.08.2013 року, а кредитний ліміт вказаний у розмірі 3690,00 грн. (а. с. 53-54).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, колегія дійшла висновку про безпідставність і недоведеність позову та правомірність висновків місцевого суду про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 59 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року (ч. 2 статті 78 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року), обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зі змісту позовних вимог, в тому числі уточнених, вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість з ОСОБА_2 за кредитним договором №б/н, який було укладено з відповідачкою 01 квітня 2011 року із кредитним лімітом 4000,0 грн.

Ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не представлено доказів укладення з відповідачкою договору, яким було б передбачено кредитний ліміт у сумі 4000,0 грн. Згідно наданої банком копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк від 01.04.2011 року, що оформлена на ім'я ОСОБА_2, надається кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Банком надано розрахунок заборгованості за період з 06.08.2013 року по 31.05.2017 року, з якого не можливо встановити розрахунок боргу за період з моменту укладення договору - з 01.04.2011 року по 05.08.2013 року, перевірити нарахування сум, погашення заборгованості тощо.

Долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором №б/н від 06.08.2013 року, стосується іншого кредитного договору, який укладався 06 березня 2013 року (а.с. 55). При цьому, будь-яких уточнень позовних вимог щодо стягнення боргу саме за кредитним договором від 06.08.2013 року, банком здійснено не було; також суду не надано копію відповідного договору від 06.08.2013 року.

Не є належним доказом розміру заборгованості за даним позовом виписка з особового рахунку за період з 01.04.2011 року по 21.07.2017 року, оскільки перша операція по руху коштів вказана лише 06.08.2013 року. Тобто неможливо простежити рух коштів за договором з моменту його укладення 01.04.2011 року по 05.08.2013 року.

Також, у вказаній вище виписці по рахунку значиться кредитний ліміт за договором в розмірі 3690,00 грн., що суперечить змісту позовної заяви, де зазначено про кредитний ліміт у сумі 4000,0 грн., та змісту копії анкети-заяви від 01.04.2011 року, де кредитний ліміт передбачено у розмірі 1000,0 грн.

Згідно наданої ПАТ КБ "ПриватБанк" довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_2 від 21.07.2017 року, старт карткового рахунку починається 06.08.2013 року; в подальшому банком проводились зміни кредитного ліміту в такому порядку: 06.08.2013 року - 600,00 грн., 06.08.2013 року - 300,00 грн., 09.08.2013 року - 3500,00 грн., 14.10.2013 року - 4000,00 грн., 20.06.2014 року - 3690,00 грн. (а.с. 52 зворот).

Приймаючи до уваги, що в анкеті-заяві від 01.04.2011 року про відстрочення старту карткового рахунку до 06.08.2013 року не зазначено, інших доказів існування такої домовленості сторін суду не представлено; враховуючи, що в позовній заяві банк не зазначає про обмежений період нарахування заборгованості за договором від 01.04.2011 року, - колегія дійшла висновку, що довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_2 від 21.07.2017 року, представлені банком розрахунок заборгованості та виписка з особового рахунку - не є належним та допустимим доказом за даним позовом, що стосується стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.04.2011 року.

Ухвалою судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року було зобов'язано ПАТ КБ "ПриватБанк" усунути недоліки позовної заяви, а саме надати, зокрема, уточнену позовну заяву, яка містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, розрахунок боргу та докази факту отримання відповідачкою кредитних грошових коштів (а.с. 45). Однак, в порядку виконання вказаної вище ухвали банком не було представлено доказів, які б підтверджували отримання відповідачем кредитного ліміту в розмірі 1000,00 грн. (згідно анкети-заяви) або 4000,00 грн. (згідно змісту позовної заяви) за кредитним договором від 01.04.2011 року, а також розмір нарахованої заборгованості за даним договором.

Більше того, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.01.2018 року витребувано у ПАТ КБ «ПриватБанк» детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.04.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2, за період з 01.04.2011 року по 31.05.2017 року включно, виписку з особового рахунку за вказаним договором за період з 01.04.2011 року по 31.05.2017 року включно (а.с. 102). Копію ухвали від 23.01.2018 року банком було отримано завчасно 01.07.2018 року (а.с. 108), однак ні у встановлений строк до 25.02.2018 року ні до судового засідання 27.03.2018 року вимоги ухвали виконано не було. Потворно ПАТ КБ «ПриватБанк» отримало копію зазначеної вище ухвали апеляційного суду 27.03.2018 року, що стверджується розпискою представника на а.с. 111, та 05.04.2018 року поштою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення. На час проведення судового засідання 19.06.2018 року вимоги ухвали банком не виконані, про наявність поважних причин невиконання ухвали суду не повідомлено.

Таким чином, судами вжито всіх необхідних заходів для з'ясування фактичних обставин справи, однак позивач знехтував своїм процесуальним правом надавати докази на підтвердження позовних вимог та, без зазначення про наявність поважних причин, не виконав ухвалу апеляційного суду про витребування доказів.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

ПАТ КБ «ПриватБанк» не позбавлений можливості, за наявності підстав, звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з іншим позовом, з інших підстав.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»- залишити без задоволення.

Заочне рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді