Справа № 360/114/18 Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/2809/18 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 26 19.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мережко М.В., Мельника Я.С., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з нього заборгованість за договором в розмірі 15 583 грн. 46 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 682 грн. 39 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 393 грн. 48 коп., заборгованості за пенею в розмірі 13 289 грн. 33 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 718 грн. 26 коп., та понесені по справі судові витрати, посилаючись на те, що 26.05.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в заяві.

Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, натомість відповідач ОСОБА_2 не надавав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого за договором утворилась заборгованість в розмірі 15583 грн. 46 коп., яку і просив стягнути позивач з відповідача на свою користь.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі (15 583 грн. 46 коп.) менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ КБ "Приватбанк" проведено розрахунок заборгованості за договором від 26 травня 2015 року, укладеним між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 (а.с.8), відповідно до якого станом на 17 грудня 2017 року загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 15583,46 грн., з яких: 682,39 грн. - тіло кредиту; 393,48 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 13 289,33 грн. нарахована пеня, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 718,26 грн. - штраф (процентна складова).

Позивачем позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 26 травня 2015 року відповідач отримав кредит в сумі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. На підтвердження зазначених обставин позивачем суду надано копії анкети-заяви (а.с.9), витягів з тарифів обслуговування кредитних карт (а.с.10), з Умов і правил надання банківських послуг (а.с.11-25), нової редакції Статуту (а.с.31).

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем факту укладення договору з відповідачем належними доказами, з чим погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими, достатніми та достовірними.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження своїх вимог до позовної заяви додано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка, виходячи зі змісту позовної заяви, фактично є договором, який укладений між сторонами, та на підставі якого у ОСОБА_2 виник обов'язок перед ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо сплати заборгованості у розмірі 15 583 грн. 46 коп.

Разом з тим, надана копія анкети - заяви не є належним та достатнім доказом в розумінні ст.ст. 77, 79 ПЦК України, оскільки з її змісту неможливо встановити факт наявності між сторонами договірних відносин через погану якість виготовлення.

Ухвала Бородянського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року (а.с.40) про витребування оригіналу вказаного документу позивачем не виконана, хоча була отримана ним 12 квітня 2018 року (а.с.42).

Оскільки наявні в матеріалах справи письмові докази не підтверджують факт укладення між сторонами договору, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Доводи апеляційної скарги про те, що анкета-заява від 26.05.2015 року має ознаки кредитного договору, містить відповідні умови, які підписали обидві сторони, колегією суддів відхиляються, оскільки з наявної в матеріалах справи копії анкети-заяви встановити дані обставини не є можливим в зв'язку з її нечитабельністю (а.с.8). Інших доказів, належних та достатніх, на підтвердження факту укладення між сторонами договору позивачем суду не надано.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

В зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: