Справа № 474/591/18
Провадження № 4-с/474/11/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.18року

Врадіївський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Фасій В.В.

при секретарі судового засідання Багрін Н.А.

без участі:

представника заявника - ОСОБА_1

представника Врадіївського районного відділу ДВС ОСОБА_2

боржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі банк) на незаконні дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях № 51479604 ,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2018р. ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось зі скаргою на дії, рішення, бездіяльність державного виконавця Діцуленко Н. І.

Скаржник посилався, що 18.06.2018р. банком було отримано постанову державного виконавця Діцуленко Н.І. від 26.03.2018р. про повернення виконавчого документу стягувачу, а саме виконавчого листа № 474/652/14-ц від 29.08.2014р. у справі про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості в сумі 21881,34 грн. на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно на яке може бути звернуто стягнуто). На думку представника позивача винесена постанова є передчасною та незаконною, оскільки винесена з порушенням діючого законодавства, так як державний виконавець при відкритті виконавчого провадження не перевірив наявність інших виконавчих поводжень щодо цього ж боржника та не передав його для обєднання державному виконавцю Назаренко Ю. В. у провадженні якого вже перебувало виконавчого провадження щодо цього ж боржника. Ним же не проводилася перевірка майнового стану боржника шляхом надання відповідних запитів до державних органів щодо реєстрації за боржником земельних ділянок, техніки, цінних паперів, в т.ч. у строки встановлені ч.8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», не вжито заходів приводу боржника. Та крім того, не внесено до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень всіх процесуального рішень у даному виконавчому провадженні, окрім дати відкриття та звершення виконавчого провадження.

Представник заявника будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, звернувшись з заявою про слухання справи у його відсутність, в якій скаргу підтримав.

Державний виконавець Діцуленко Н.І. будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, звернувшись з заявою про слухання справи у її відсутність, та надала копії матеріалів виконавчого провадження.

Боржник ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення) у судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила, з заявами на адресу суду не зверталася.

Неявка осіб які беруть участь у скарзі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду скарги, не є перешкодою для її розгляду відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, в звязку з чим, суд на підставі ст. 247 ЦПК України, ухвалив проводити розгляд справи без технічної фіксації судового засідання технічними засобами.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

?20.09.2016 року державним виконавцем Діцуленко Н.І., на підставі заяви банку (стягувача) від 07.09.2016 року за вих. № 16-17/814, виконавчого листа Врадіївського районного суду у справі № 474/652/14-ц від 29.08.2014р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості в сумі 21881,34 грн. відкрито виконавче провадження №52263801, про що винесена постанова (заява банку від 07.09.2016 року за вих. № 16-17/814, виконавчий лист № 474/652/14-ц від 29.08.2014р, постанова про відкриття виконавчого провадження №52263801);

?26.03.2018р. виконавчий лист № 474/652/14-ц про стягнення заборгованості з закути Т. Г. повернутий на адресу стягувача на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутнє майно у боржника), який стягувач отримав 27.06.2018р., згідно відбитки вхідного штампу на виконавчому листі (виконавчий лист № 474/652/14-ц, постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві);

?в матеріалах скарги та виконавчого провадження відсутні відомості щодо отримання стягувачем постанови про повернення виконавчого документа іншої дати (матеріали виконавчого провадження №52263801);

?27.09.2016 року державним виконавцем надано запит з метою перевірки майнового стану боржника до Первомайського МБТІ, відділу держгеокадастру, та сформовано запит з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, (два запити за №4248/4 від 27.09.2016р., інформаційна довідка №69104465);

?27.02.2017р. державним виконавцем, з метою перевірки майнового стану боржника та місця його проживання надано запити до сільської ради, УПФ України та ДФС України (відповіді на запити №, №, №, №, довідка сільської ради № 820, акт обстеження);

?28.07.2017р. державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника орендну плату, яка направлена для виконання до ПП ВКП «Каро», яким дана постанова повернута без виконання до відділу ДВС, оскільки ОСОБА_3 не передавала земельний пай в оренду цьому підприємству (постанова, лист №3945 від 01.08.2017р., лист №458 від 01.08.2017р.);

При прийнятті рішення суд керується:

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Ст.1 Закону України«Про виконавче провадження» відповідно до якої виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України«Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України«Про виконавчепровадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Згідно ч.1 ст. 30 цього ж закону виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Пунктом 14, 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 № 512/5 встановлено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про обєднання виконавчих проваджень у ;y=0#w19">зведене державний виконавець виносить постанову. Постанови про обєднання виконавчих проваджень у ;x=0&an>;y=0#w112">зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження. За наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Приписами п.2 розд. 4 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження від 05.08.2016 № 2432/5 виконавцем до Системи обовязково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обовязковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Як вбачається з досліджених судом доказів державним виконавцем виконано значний обсяг заходів щодо виявлення майна боржника та самого боржника, використовуючи права і обовязки, передбачені ст.18 Закону, але матеріали справи та виконавчого провадження, оглянутого судом, свідчать про те, що ці заходи не можна вважати вичерпними.

Всупереч положенням вимог ч.8 ст.48 Закону, державним виконавцем перевірка виявлення рахунків боржника за період з 20.09.2016р. по 26.03.2018р. взагалі не проводилася, а в період з 27.09.2016р. по 26.03.2018р. проводилася перевірка майнового стану боржника з порушенням встановлених строків періодичності її проведення, та лише по пенсійному фонду України, фіскальній службі України, сільській раді по місцю реєстрації боржника, Первомайського МБТІ, відділу держгеокадастру.

Ним же не внесено всі процесуальні документи у вказаному виконавчому провадженні до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, в порушення вимог пункту 2 розділу ІУ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження від 05.08.2016 № 2432/5.

Щодо посилань скаржника, що державний виконавець не перевірив наявність інших виконавчих поводжень щодо цього ж боржника та не передав його для обєднання державному виконавцю Назаренко Ю. В. у провадженні якого вже перебувало виконавчого провадження щодо цього ж боржника, є не спроможними з огляду на недання належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії державного виконавця по поверненню виконавчого документу у даному виконавчому провадженні стягувачу є неправомірними, в звязку з чим постанова про повернення виконавчого документу стягувачу у зазначеному виконавчому провадженні підлягає скасуванню

Що стосується вимоги про зобовязання відділ державної виконавчої служби розглянути питання щодо прийняття до виконанн цього ж виконавчого документу, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.41Закону України «Про виконавче провадження»у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Дана норма закону є імперативною, і не відноситься до дискреційних повноважень виконавця, а тому при скасуванні судом постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не потребує прийняття рішення про зобовязання виконавця розглянути питання щодо прийняття до виконання виконавчого документу.

Таким чином ця вимога скаржника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.18, 36, 41, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.259, 260, 450, 451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на незаконні дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженню № 51479604 - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженню № 51479604 неправомірними.

Постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві винесену державним виконавцем Врадіївського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 51479604 щодо виконання виконавчого листа від 29.08.2014р. у справі №474/652/14-ц виданого Врадіївським районним судом Миколаївської області скасувати..

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя В.В. Фасій