АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/5111/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня2018 року місто Київ

справа № 757/5994/17-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року, ухвалене під головуванням судді Литвинової І.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович, ОСОБА_3 про скасування запису в Державному реєстрі іпотек,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ПАТ «Дельта Банк», в якому просила скасувати запис у Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 5923912) про заміну умов обтяження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, вчинений 01.11.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що нею подається позов про оскарження незаконних дій нотаріуса щодо внесення останнім запису у Державний реєстр іпотек, оскільки він вчинений з порушенням вимог ч.5 ст.3, ч.2 ст.9, п.9 ст.15, ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня2011 року №703.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27.02.2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просиласкасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказувала, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. незаконно провів заміну іпотекодержателя з ТОВ «Укрпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк», оскільки договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, зареєстрований за №2258 від 30.06.2010 року був посвідчений не ним, а приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є.

Посилалася на те, що суд невірно зазначив у рішенні, що на момент укладення договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», діюче законодавство України не передбачало обов'язку нотаріуса (реєстратора) щодо внесення інформації про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою або відступлення прав за іпотечним договором до Державного реєстру іпотек в день укладення договору та тим самим нотаріусом, який посвідчував цей договір, оскільки Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції чинній на час укладення вказаного договору була визначена обов'язковість внесення інформації про заміну умов обтяження нерухомого майна.

Відзиву на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 від відповідача ПАТ «Дельта Банк» на адресу Апеляційного суду міста Києва не надійшло.

У порядку п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

Сторони та треті особи усудове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

А тому, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явились у судове засідання відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», діюче законодавство України не передбачало обов'язку нотаріуса (реєстратора) щодо внесення інформації про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою або відступлення прав за іпотечним договором до Державного реєстру іпотек в день укладення договору та тим самим нотаріусом, який посвідчував цей договір.

Також вказував на те, що позивачем не доведено порушення її прав та законних інтересів, внаслідок внесення нотаріусом даних про зміну іпотекодержателя в Державному реєстрі іпотек з ТОВ «Укрпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2007 між ТОВ «Українським промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1839/ФК-07, згідно умов якого банк надає позичальнику відкличну невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування у розмірі 757500 грн., строком на 60 місяців, з терміном повернення - 23.10.2012 року.

В якості забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, 24.10.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки №1839/Zфквіп-07, згідно якого в іпотеку іпотекодержателя було передано квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань від ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до умов даного договору ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги як за кредитним договором №1839/ФК-07 від 24.10.2007, так і за договорами забезпечення.

На підставі вказаного договору про передачу активів та кредитних зобовязань 01.11.2012року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. було внесено зміни у Державнийреєстр іпотек стосовно об'єкта нерухомості - квартири АДРЕСА_1, а саме замінено іпотекодержателя ТОВ «Укрпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. незаконно провів заміну іпотекодержателя з ТОВ «Укрпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк», оскільки договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, зареєстрований за №2258 від 30.06.2010 року був посвідчений не ним, а приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є.

Крім того, вказувала, що спірна реєстраційна дія від 01.11.2012 року, яка вчинена приватним нотаріусом Кондратюком В.С. була здійснено з перевищенням повноважень спеціального суб'єкта, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки на час внесення до Державного реєстру іпотек відповідного запису від 01.11.2012 року про заміну іпотекодержателя приватний нотаріус не мав таких повноважень.

Так, згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, відповідно до ст.14 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав.

На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб'єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб'єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов'язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов'язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов'язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред'явленим позовом за наявності даних про те, що обов'язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Частиною 2 ст.51 ЦПК України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тобто, саме позивач, звертаючись з позовом до суду, визначає коло відповідачів та визначає предмет та підстави позову.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 за захистом свого порушеного права звернулася до суду із позовом у якому відповідачем вказала ПАТ «Дельта Банк».

Разом з тим, приватного нотаріуса КондратюкаВ.С., дії якого оскаржуються позивачем зазначено в якості третьої особи у даній справі.

При цьому, вимог до ПАТ «Дельта Банк» позивач не заявляє, а оскаржує дії приватного нотаріуса Кондратюка В.С. виключно щодо вчинення ним запису від 01.11.2012 року у Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 5923912) про заміну умов обтяження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, тобто позовна заява обґрунтована незаконністю дій приватного нотаріуса Кондратюка В.С. щодо внесення змін у Державний реєстр іпотек стосовно об'єкта нерухомості, який у межах спірних правовідносин діяв як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також в позовній заяві зовсім не міститься обґрунтувань про порушення, невизнання чи оспорювання саме ПАТ «Дельта Банк» прав чи інтересів позивача ОСОБА_1

Таким чином, розглядаючи справу суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позов обґрунтований саме незаконністю дій приватного нотаріуса Кондратюка В.С. при вчиненні ним реєстраційних дій щодо внесення запису в Державний реєстр іпотек про заміну іпотекодержателя з ТОВ «Укрпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк», а не з невиконання умов договору (цивільно-правової угоди).

Отже, позов пред'явлено до відповідача ПАТ «Дельта Банк», який не вчиняв дій, що оскаржує позивач та які остання просить скасувати.

Пред'явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

У ході розгляду справи у суді першої інстанції клопотань/заяв щодо заміни відповідача у даній справі або залучення співвідповідача стороною позивача не заявлялося, а відповідно судом і не вирішувалося.

Отже, зазначене свідчить про істотне порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке потягло за собою ухвалення незаконного рішення.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлена права на звернення до суду із позовною заявою до належного відповідача з урахуванням вимог щодо предметної та суб'єктної юрисдикції.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та про ухвалення нового про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк Віктор Станіславович, ОСОБА_3 про скасування запису в Державному реєстрі іпотек відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: