РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10864/15-ц

пр. № 2/759/82/18

02 липня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Величко Т.О.,

при секретарі - Скляренко В.В.,

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційне підприємство «Фобос», третя особа: Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ПозивачОСОБА_2 звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційне підприємство «Фобос», третя особа: Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розгля даються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер чоловік Позивача - ОСОБА_4, який не залишив заповіту. За ним, відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відкрилася спадщина за законом. На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке склалося з частки в статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Фобос» в розмірі 50 (п'ятдесяти) %, що в грошовому еквіваленті становить 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., яке належить померлому на підставі Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Фобос», затвердженого зборами учасників від 06 квітня 2001 року (протокол 1) та зареєстрованого Ленінградською районною держадміністрацією м. Києва 11.04.2001 року зі змінами до Статуту та Угодою про внесення змін до Установчої угоди про створення ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Фобос», зареєстрованих в Святошинській районній у м. Києві держадміністрації 10.09.2002 року та згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданого Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією, 24.04.2012 року.

Позивач зазначила, що прийняла спадщину за ОСОБА_4 у строки, встановлені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, шляхом написання та подання заяви приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Алейнік Л.О. Після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини за померлим чоловіком, Позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнік JI.O. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку в статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Фобос». 15.06.2012року Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з частки в статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Фобос».

Позивач зазначив, що бажає стати учасником Відповідача на підставі п. 7.4 Статуту Відповідача, відповідно до якого у випадку смерті громадянина-учасника правонаступники (спадкоємці) можуть вступити у товариство без згоди Зборів учасників. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства йому видається у грошовому або натуральному вигляді частки майна, яка належала учаснику, вартість якої визначається на день смерті учасника (додаток). Позивач, маючи намір стати учасником ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Фобос», неодноразово зверталася до Відповідача та безпосередньо до Директора Товариства - ОСОБА_3, в тому числі і в письмовій формі із проханням провести Загальні збори учасників Товариства та внести зміни до Статуту Товариства у зв'язку із смертю учасника Товариства ОСОБА_4 та зміною складу Товариства. Незважаючи на те, що Позивач одержала лист-відповідь від Відповідача в особі Директора ОСОБА_3, який є також і учасником Товариства про те, що як Товариство, так і він, як учасник не заперечують щодо вступу Позивача в Учасники Товариства і не проти щодо проведення Загальних зборів учасників Товариства та внесення змін до Статуту Товариства у зв'язку із зміною учасників, проте жодних повідомлень про призначення дати проведення Загальних Зборів учасників ТОВ, Позивачу не надходило.

Позивач зазначив, що факт одержання статусу спадкоємця учасника товариства лише засвідчує перехід до спадкоємця майнових прав померлого (частка у статутному капіталі, яка належала померлому учаснику товариства), про що отримано свідоцтво про право на спадщину за законом та дає спадкоємцю право на вступ до господарського товариства. Право ж безпосередньої участі в управлінні господарським товариством (корпоративні права) спадкоємці набувають тільки з моменту вступу до господарського товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів товариства. Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Установчими документами відповідача не передбачено інший порядок скликання загальних зборів учасників. Проте, Відповідач, ймовірно, не скликав загальні збори учасників протягом трьох років, оскільки, на сьогоднішній день зміни до установчих документів Відповідача у зв'язку із смертю учасника Товариства не внесено, тим більш, що належним чином посвідчена копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 йому надсилалась. Позивач зазначав, шо відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» юридична особа щорічно, починаючи з наступного року з дати її державної реєстрації, протягом одного місяця зобов'язана подати (надіслати рекомендованим листом) державному реєстратору реєстраційну картку встановленого зразка про підтвердження відомостей про юридичну особу (форма №6)та враховуючи, що відповідно до п. 7.4 Статуту згода учасників товариства не потрібна, Позивач вважає, що є учасником Відповідача з моменту одержання останнім заяви про прийняття Позивача до складу учасників Товариства і таким чином має право на одержання прибутку в межах своєї частки з 12.02.2013 р.

В судовому засіданні представник позивача підтрииала заявлені позовні вимоги та просила суд позов задовольнити, проти заочночго розгляду справи не заперечувала.

Відповідач належним чином повідомлений в судове засідання на з"явився, уповноваженого представника не направив, просив суд відкласти розгляд справи, подав до суду листок тимчасової непрацезданості ( а.с.183-184), надав до суду заперечення посилаючись на те, що якщо позивач вважає себе власником частки в розмірі 50 % в статутному капіталі ТОВ «ВКП «Фобос», вона не позбавлена можливості самостійно скликати загальні збори власників, і тільки вона може бути обрана головою товариства, оскільки ст. 62 Закону України Про господарські товариства» встановлено, що директор не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства, а відповідно до ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства, а учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Оскільки відповідач зареєстрований директором Товариства, вважає, що не може бути Головою Товариства, та як Голова Товариства скликати та голосувувати на загальних зборах учасників. Також зазначив, що ОСОБА_4 не було сплачено внесок в статутний капітал Товариства при збільшенні статутного капіталу при затвердженні змін до статуту у 2002 році, у зв'язку з цим йому не видавалося свідоцтво про повну сплату внеску в статутний капітал товариства. Тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд вважає неявку відповідача без поважних причин, оскільки, як вбачається з матеріалів справи відповідач систематично не з"являється у судові засідання на протязі усього часу розгляду справи, не користується правом мати представника у судовому засіданні, що в свою чергу призвело до тривалого розгляду справи попередніми складами суду та порушення прав позивача на судовий захист. А тому суд вважає проводити судове засідання у порядку ст. 280 ЦПК України. Представник позивача проти цього не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини справи.

Ухвалою суду від 13.07.2015 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 01.11.2016 року прийнято до провадження судді Семанівої Ю.В. Ухвалою суду від 24.04.2018 року прийнято до провадження судді Величко Т.О.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» юридична особа щорічно, починаючи з наступного року з дати її державної реєстрації, протягом одного місяця зобов'язана подати (надіслати рекомендованим листом) державному реєстратору реєстраційну картку встановленого зразка про підтвердження відомостей про юридичну особу (форма №6).

Враховуючи, що відповідно до п. 7.4 Статуту згода учасників товариства не потрібна, Позивач вважає, що є учасником Відповідача з моменту одержання останнім заяви про прийняття Позивача до складу учасників Товариства і таким чином має право на одержання прибутку в межах своєї частки з 12.02.2013 р.

Судоом встановено, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер чоловік Позивача - ОСОБА_4, який не залишив заповіту.

Судом встановлено, що на день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке склалося з частки в статутному фонді (капіталі) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Фобос» в розмірі 50 (п'ятдесяти) %, що в грошовому еквіваленті становить 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., яке належить померлому на підставі Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Фобос», затвердженого зборами учасників від 06 квітня 2001 року (протокол 1) та зареєстрованого Ленінградською районною держадміністрацією м. Києва 11.04.2001 року зі змінами до Статуту та Угодою про внесення змін до Установчої угоди про створення ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Фобос», зареєстрованих в Святошинській районній у м. Києві держадміністрації 10.09.2002 року та згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданого Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією, 24.04.2012 року.

Відповідно до частини п'ятої статті 147 ЦК України частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

Крім того, частиною першою статті 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» на підставі частини другої статті 7 Закону про господарські товариства підвідомчими судам є також справи про зобов'язання внести зміни до установчих документів товариства у випадку виходу учасника з товариства, відчуження частки (її частини) в статутному (складеному) капіталі товариства, вступом правонаступника (спадкоємця) учасника до господарського товариства тощо за позовами таких осіб.

Відповідно до абз. 2 п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» не підлягає розширеному тлумаченню пункт 4 частини першої статті 12 ГГЖ України також щодо справ, пов'язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін у справі не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, що вибув. Зокрема, спори за участю спадкоємців учасників господарського товариства, які ще не стали його учасниками, не є підвідомчими (підсудними) господарським судам.

На підставі вищевикладеного суд погоджується із твердженнями позивача,вважає позов доведеним, та такий що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 147 Цивільного кодексу України, ст. 167 Господарського кодексу України, Закону України «Про господарські товариства», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», абз. 2 п. З, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»,ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 81, 258-259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційне підприємство «Фобос» (), третя особа: Державна реєстраційна служба України, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Фобос», , з часткою 50 % в його статутному фонді, що становить 50 000,00 гривень.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо- комерційне підприємство «Фобос»() внести зміни до установчих документів про виключення зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Фобос» померлого ОСОБА_4 та про прийняття до складу ОСОБА_2.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом за письтмовою заявою відповідача протягом 30 днів з часу отримання копії рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя : Т.О. Величко