Єдиний унікальний номер 233/5805/17 Номер провадження 22-ц/775/1041/2018
Єдиний унікальний номер 233/5805/17
Номер провадження 22-ц/775/1041/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мірути О.А.

суддів Жданової В.С., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Ситнік Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2018 року ( суддя Наумик О.О. ) у цивільній справі № 233/5805/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги за зобов»язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради», який уточнив 18.01.2018 року (а.с. 47,48), та просив: визнати заборгованість за послуги з обслуговування житлового будинку у розмірі 8085,89 грн. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, зобов»язавши відповідача списати з його особового рахунку зазначену заборгованість; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50000 гривень, посилаючись на наступне.

Відповідач по справі є юридичною особою, що створена Костянтинівською міською радою з метою забезпечення поточного утримання , ремонту та благоустрою житлового фонду, житлових споруд, їх інженерного обладнання та прилеглих територій, організації надання різного виду послуг, пов»язаних з експлуатацією, утриманням та ремонтом житлового та нежитлового фонду і одержання прибутку в інтересах замовника. Послуги відповідачем не надавалися з 1996 року по теперішній час. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою здійснення належного утримання будинку та прибудинкової території, але його звернення відповідачем проігноровані. За цей час будинок зазнав великих пошкоджень, в зв»язку з чим виникла загроза обвалу, у квартирах другого поверху обвалено стелю через затоплення під час дощів та порив системи теплопостачання, наслідки яких не було ліквідовано. Також у незадовільному стані знаходиться фасад будинку. З моменту будівництва капітальний ремонт будинку не здійснюється, благоустроєм прилеглої до будинку території ніхто не займається. Через невиконання відповідачем своїх обов»язків він змушений самостійно, за власні кошти, виконувати роботи з обслуговування будинку: приводити у належний стан підвал будинку, регулярно здійснювати поточний ремонт даху будинку та інше. Внаслідок нарахування йому заборгованості за сплату житлово-комунальних послуг йому відмовлено в праві на отримання житлової субсидії. Через небажання відповідача виконувати свої обов»язки з обслуговування будинку, йому довелося робити це самому, внаслідок чого він пережив безліч неприємних ситуацій, відволікатися від власних справ, звертатися за правовою допомогою. Незаконними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 50000 гривень.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд: дав неналежну оцінку доказам по справі та не врахував докази, якими спростовується інформація відповідача щодо належного виконання ним своїх обов»язків по утриманню будинку та прибудинкової території; відповідачі не надали докази щодо виконання всіх видів послуг, які передбачені в розрахунку тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які було надано відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судове засідання сторони не з'явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

За ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що безоплатне користування будинком і прибудинковою територією діючим законодавством не передбачене. Позов про скасування заборгованості поданий ним через відмову у наданні субсидії з причини наявності заборгованості. Оцінивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що з 2015 року позивачем добровільно сплачувалися послуги з обслуговування житлового будинку за субсидією, що свідчить про існування між сторонами договірних відносин, які позивачем з 2015 року по вересень 2017 року виконувалися, тому посилання позивача на безпідставність нарахування відповідачем заборгованості через не надання відповідачем послуг та відсутність договору з позивачем на надання житлово-комунальних послуг, не заслуговують на увагу. Відмовляючи в задоволенні вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди, суд виходив з не доведеності протиправності дій відповідача.

З такими висновками суду погоджується апеляційний суд.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами і надав їм належну оцінку.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що позивачу на праві договору дарування від 26.04.1996 року, належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-15).

Будинок АДРЕСА_1 у м. Костянтинівка Донецької області перебуває на обслуговуванні Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» в період з 2006 року по теперішній час. (а.с. 40-41).

Відповідно до особового рахунку по сплаті житлово-комунальних послуг, відкритого на позивача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 наявна заборгованість за надання комунальних послуг, яка за період з квітня 2006 року по 30.09.2017 року складає 8085,89 гривень (а.с.98-100).

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги» у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 66 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Позивачу нарахування проводилося за тарифами, встановленими рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 17.04.2015 року № 106 « Про встановлення тарифів на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій», прийнятого на виконання, в тому числі, Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 року № 869 (зі змінами) (а.с.36-39).

З розшифровки по квартирі за період з 01.05.2011 року по 30.09.2017 року вбачається, що за послугу квартплата за адресою: АДРЕСА_1 здійснювалась оплата за періоди : з січня 2012 року по липень 2012 року, з листопада 2012 року по травень 2013 року; з грудня 2015 року по вересень 2017 року (а.с. 16-20).

Листом УСЗН Костянтинівської міської ради від 05.10.2017 року ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті рішення про призначення субсидії до оплати заборгованості за утримання житла в сумі 7597,94 грн. або укладення договору реструктуризації заборгованості за утримання житла ( а.с. 8).

Заявою від 10.11.2017 року ОСОБА_1 звертався до відповідача з претензією про неналежне надання відповідачем послуг по утриманню будинку АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).

Актом від 25.02.2005 року ДП «ЖЕО №7», за заявою позивача (а.с. 10), встановлено, що житловий будинок 236 по вулиці Островського прийнятий на баланс ГКП «ЖЕУ» ДП «ЖЕО №7» 04.10.2004 року. Протягом 2003-2004 років опалення будинку через порив труб центрального опалення не здійснювалося, встановлене залиття квартири №4 (а.с. 10).

З рішення Костянтинівської міськради за № 5/54-1229 від 21.10.2010 року вбачається, що до обов»язків у житловому фонді відповідач КП «СЕЗ» приступило у листопаді 2010 року (а.с. 40-41).

З наведеного слідчить, що з приводу неналежного надання послуг позивач ОСОБА_1 звертався до відповідача один раз 10.11.2017 року, тобто після порушення його прав не наданням субсидії.

Доказів звернення до відповідача КП «СЕЗ» з претензіями неналежного надання послуг, до відмови УСЗН Костянтинівської міської ради від 05.10.2017 року в прийнятті рішення про призначення субсидії до оплати заборгованості за утримання житла в сумі 7597,94 грн. або укладення договору реструктуризації заборгованості за утримання житла, позивач ОСОБА_1 суду не надав.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч.2 ст.77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ч.2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позов про скасування заборгованості поданий ним через відмову у наданні субсидії з причини наявності заборгованості.

З рішення суду першої інстанції вбачається, що суд дослідив та дав належну оцінку всім доказам по справі та прийшов до обґрунтованого висновку про порушення прав позивача через відмову у наданні субсидії, існування між сторонами договірних відносин, надання послуг відповідачем та недоведеність позивачем неякісного надання послуг відповідачем.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд та не приймає доводи апеляційної скарги щодо неналежної оцінки судом першої інстанції доказів по справі.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд Донецької області,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення .

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 квітня 2018 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги за зобов»язання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: