Справа № 159/2353/18 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П.Ю.
Провадження № 22-ц/773/807/18 Категорія: 50 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 01 червня 2018 року визнано неподаною та повернуто позивачу ОСОБА_1 її позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала - до скасування з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву на підставі ст.175 та ч.3 ст.185 ЦПК України, суд виходив із того, що позивачем не усунуто недоліки заяви, які були зазначені у попередній ухвалі цього ж суду від 17 травня 2018 року.

Однак, такі висновки зроблені з порушенням норм процесуального права.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху і надаючи їй строк для усунення недоліків, суд в ухвалі від 17 травня 2018 року вказав, що позивачем у позовній заяві не зазначено, а також не надано доказів, що підтверджують обставини щодо захворювання дітей та потреби додаткових витрат на придбання лікарських препаратів. Також позивачем не надано підтвердження про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (а.с.6).

Із матеріалів справи вбачається, що в наданий судом строк з дня отримання копії цієї ухвали ОСОБА_1 усунуто зазначені в ухвалі недоліки поданням до суду відповідної заяви (а.с.9-10).

Із позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дітей, а не стягнути понесені нею додаткові витрати, пов'язані із необхідністю придбання лікарських препаратів для лікування дітей (а.с.1-3).

З урахуванням наведеного у суду не було підстав вимагати зазначення у позовній заяві про докази щодо цих обставин та подавати їх.

Відповідно до вимог п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд першої інстанції в порушення зазначеної процесуальної норми вимагав у позивача не зазначити це у позовній заяві, а надати таке підтвердження.

У заяві від 31.05.2018 року позивач на виконання вимог ухвали суду правомірно зазначила про неможливість надати підтвердження, що вона не подавала іншого позову (а.с.9-10).

Крім того, суд в оскаржуваній ухвалі не ставить під сумнів територіальну підсудність розгляду позову, тобто необхідність звернення із позовною заявою саме до цього суду.

Подана ОСОБА_1 позовна заява за своїм змістом відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, у ній на власний розсуд позивач виклала обставини справи, якими вона обґрунтувала позовні вимоги та зазначила докази на їх підтвердження.

Оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції зазначені обставини враховані не були, то відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, як постановлена помилково, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2018 року в даній справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя:

Судді: