Справа № 379/372/17 Головуючий у І інстанції Василенко О. М.
Провадження № 22-ц/780/3004/18 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 33 19.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., членів колегії - Журби С.О., Фінагеєва В.О., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 25 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із названим позовом, де просив, з врахуванням заяв про збільшення позовних вимог,

стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 216 399,93 грн., моральну шкоду - 20 000 грн., витрати на проведення оцінки вартості збитків - 2 800 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17 вересня 2016 року відповідач, керуючи трактором ЮМЗ-6, державний номер НОМЕР_2 з причепом, в с. Северинівка по вулиці Шкільній Таращанського району Київської області, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху, не надав перевагу в русі автомобілю «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1, під його ( позивача ) керуванням, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження вищевказаних транспортних засобів.

Зокрема, згідно висновку експерта за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи №16914/17-54 від 24 жовтня 2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1 складає 216 399,93 грн.

Трактор ЮМЗ-6, державний номер НОМЕР_2, належить відповідачеві, тому він, відповідно до ст. 1187 ЦК, як власник джерела підвищеної небезпеки, повинен відповідати за причинену шкоду.

В результаті даної ДТП порушився його ( позивача ) звичний спосіб життя, спричинено емоційні страждання йому і його родині, чим завданою йому моральної шкоди, розмір, якої оцінює в 20 000 грн. і яка має бути, відповідно до ст. 1167 ЦК України, відшкодована відповідачем.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 25 квітня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 124 273,62 грн., моральну шкоду - 20 000 грн., витрати на проведення оцінки вартості збитків - 2 800 грн., судовий збір - 3 371,35 грн.

В решті позову - відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що позов в частині завданої матеріальної шкоди підлягає задоволенню в розмірі, визначеному згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи №1616/18-54 від 15 лютого 2018 року, який складає 124 273,62 грн.

При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що згідно ст. 1167 ЦК України така шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, враховуючи вказане, та, будучи обмеженим наданими сторонами доказів в її заподіянні та розміру, суд знаходить за можливе задовольнити позов в цій частині в заявленому розмірі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Таращанського районного суду Київської області від 25 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 82 013,03 грн., а в решті позову - відмовити.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 17 вересня 2016 року о 17 годині 50 хвилин в с. Северинівка по вул. Шкільна Таращанського району Київської області відповідач ОСОБА_2, керуючи колісним трактором ЮМЗ-6, державний номер НОМЕР_2 з причепом, під час виконання повороту ліворуч не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху, не надав перевагу в русі автомобілю «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до зіткнення транспортних засобів. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження ( а.с. 5 т. 1 ).

Вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою судді Таращанського районного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року в справі №379/1087/16-п ( там же ).

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 ( а.с. 9 ).

Відповідно до звіту №20/12/16 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного КТЗ, із врахуванням внесених до нього виправлень, величина вартості матеріального збитку складає 142 899,12 грн. ( а.с. 10, 69 т. 1 ).

При цьому, місцевим судом було призначено товарознавчу експертизу за наслідками якої надано висновок експерта №16914/17-54 від 24 жовтня 2017 року відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1, складає 216 399,93 грн. ( а.с. 116, 130-134 т. 1 ).

Окрім цього, місцевим судом було також призначено по справі додаткову судову товарознавчу експертизу за наслідками якої надано висновок експерта №1616/18/54 від 15 лютого 2018 року відповідно до якого, зокрема, вартість відновлюваного ремонту даного автомобіля з урахуванням його фізичного зносу та ВТВ становить 82 013,03 грн., розмір матеріальної шкоди, яка завдана власнику автомобіля збігається з розміром його ринкової вартості - 124 273,62 грн. ( а.с. 178, 188-194 т. 1 ).

Разом з тим, відповідно до п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду майна України №145/5/2092 від 24 листопада 2003 року, вартість матеріального збитку ( реальні збитки ) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ ( втрати товарної вартості ).

Водночас, на переконання апеляційного суду, місцевий суд невірно визначив суму матеріальної шкоди, яка завдана власнику автомобіля «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1, завданої внаслідок ДТП, що сталася 17 вересня 2016 року в розмірі 124 273,62 грн., оскільки, враховуючи положення ст.ст. 22, 1188 ЦК України, п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, бажання позивача залишити собі автомобіль, вартість якого після ДТП складає 42 2660,59 грн., завдана шкода, в даному випадку, відповідає матеріальному збитку і складає 82 013,03 ( 124 273,62 - 42 260,59 ) грн.

Крім цього, розмір грошового відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, виходячи із викладеного, характеру порушення його прав, глибини та обсягу душевних страждань, які він зазнав і викликаних необхідністю захисту свого майнового інтересу в судовому порядку, що негативно впливає на його фізичний та психічний стан, інших негативних наслідків, які мають істотне значення, вимог розумності, виваженості і справедливості, положень п.п. 2, 3, 9, 10 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» від 31 березня 1995 року, на переконання апеляційного суду, необхідно визначити у розмірі 10 000 грн.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права при його ухваленні щодо розмірів заподіяної шкоди, на думку апеляційного суду, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

При цьому, доводи відзиву ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ( а.с. 65-67 т. 2 ), зокрема, про те, що комісійною судовою автотоварознавчою експертизою визначено розмір матеріальної шкоди в сумі 124 273,62 грн., суд цілком правомірно визначив та стягнув моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., з точки зору суду другої інстанції та з врахуванням викладеного, є необґрунтованими в частині, визначеній апеляційним судом, та не свідчать про наявність правових підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, унаслідок чого оскаржуване рішення, у відповідній частині, підлягає зміні згідно положень ст.ст. 374, 376 ЦПК України.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2 737,03 (( 82 013,03 + 10 000 ) : ( 216 399,93 + 20 000 ) х 100 х ( 1 517,51 + 2 800 + 528,61 ) : 100 ) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-82, 141, 263, 264, 265, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Таращанського районного суду Київської області від 25 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, змінити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 82 013,03 грн., моральну шкоду - 10 000 грн., судові витрати - 2 737,03 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

В.О. Фінагеєв