Справа № 180/939/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Горіною А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком № 20 по вулиці Будівельній в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтовано тим, що за договором про надання в короткострокове використання земельної ділянки для будування індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, він є власником будинку № 20 по вулиці Будівельній в м.Марганець. У будинку з 25 листопада 2003 року зареєстрована його донька ОСОБА_2, однак з весни 2012 року вона зібрала свої речі і пішла проживати до свого чоловіка за адресою м.Марганець, вул.Горького,35/2, де і зараз проживає. Відповідач добровільно знятися з реєстрації відмовляється, участі в утриманні будинку не приймає, чим перешкоджає йому вільно розпоряджатися своїм будинком, зокрема, він не може скористатися своїм право на отримання субсидії.

Відповідач відзив на позовну заяву не надала, про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Представник територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, заслухавши показання свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору про надання в короткострокове використання земельної ділянки для будування індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 10.08.1982 року ОСОБА_1 є власником будинку № 20 по вул.Будівельній в м.Марганець Дніпропетровської області (а.с.4-5).

В зазначеному будинку з 2003 року зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується витягом з домової книги (а.с.6-7).

Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 12 червня 2018 року (а.с.12).

16 травня 2018 року головою квартального комітету Марганецької міської ради ОСОБА_3 в присутності мешканців вулиці Будівельній ОСОБА_4 (буд.16), ОСОБА_5 (буд.15-а), складено акт про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2012 року (а.с.8).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила той факт, що ОСОБА_2, яка є донькою позивача, в будинку № 20 вже давно не проживає та за вказаною адресою не зявляється, має іншу сімю та місце проживання.

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, яка є донькою позивача, не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 більше 6-ти років, участі в утриманні будинку не приймає.

Реєстрація відповідача за вказаною вище адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування та розпорядження будинком.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 20 по вулиці Будівельній в м.Марганець Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та мешкає за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул. Будівельна,20.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП та паспортні дані не відомі, зареєстрована за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Будівельна,20, фактично проживає за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Горького,35/2.

Третя особа: Виконавчий комітет Марганецької міської ради, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності, 29-а.

Судове рішення складено 10 липня 2018 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна