Провадження № 2о/522/106/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Смоковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за За заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне Управління державної міграційної служби України в Одеській області ДМС України про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

При цьому заявник посилається на те, що він народився в місті Білгород-Дністровський, Одеської області 04 березня 1973 року. З 1980 року по 1988 рік він навчався в Одеській загальноосвітній школі - інтернаті № 4 І-ІІІ ступенів.

З 19.09.1987 р. по 18.01.1988 р. він знаходився під слідством, за що був засуджений Малиновським районним судом міста Одеси за ст. 140 ч.3 КК УССР до трьох років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку строком на два роки.

19.12.1988 року він був взятий під стражу Київським РОВД м. Одеси за скоєня злочину передбаченого ст. 140 ч.3 КК УССР, за що був засуджений Київським районним судом м. Одеси 07.07.1990 року до трьох років і шести місяців позбавлення волі.

В березні 1991 року Автозаводським районним судом м. Кременчуга йому був змінений режим покарання на більш м'який (будівництво народного господарства).

30 квітня 1991 року він прибув відбувати покарання в м. Сєверодонецьк, Луганської області - де працював на заводі ЖБІ.

05 червня 1991 року будучи відпущений в відпуску не повернувся до місця відбуття покарання за що був оголошений в розшук.

21 травня 1992 року він був затриманий співробітниками міліції карного розшуку Приморського РУВД м. Одеси та був відправлений в колонію №24 м. Петровське, Луганської області, звідки звільнився 24 травня 1993 року по відбуттю покарання.

Паспорт він не отримував, оскільки з моменту народження проживав без реєстрації місця проживання.

В 2016 році він звернувся до Державної міграційної служби України в Одеській області для отримання паспорта громадянина України, однак йому було відмовлено, оскільки не були надані документи, які підтверджують реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року, та рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

З 21.10.2016 року і по теперішній час він зареєстрований та перебуває на обліку в Комунальній установі «Одеський міський центр обліку бездомних громадян» в м. Одесі по вул. Льва Толстого №7. З моменту свого народження і по теперішній час він не виїжджав за межі території України, та не перетинав кордон.

В судове засідання заявник не з'явився, надав суду заяву про те, що просить розглянути справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої справу просить розглянути за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився в державі Україна Одеська область місто Білгород-Дністровський, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайоного управління юстиції Одеської області зроблено відповідний актовий запис № 142.

Згідно довідки Приморського РВ в м.Одесі ГУ ДМС України в Одеській області від 11.08.2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 звертався до Приморського РВ в м.Одесі ГУ ДМС України в Одеській області із заявою щодо видачі паспорта громадянина України, замість втраченого паспорта колишнього громадянина СРСР. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства України.

Згідно листа Приморського РВ ГУ ДМС України в Одеській області від 15.12.2016 р. № 5181 на адресу ОСОБА_1 вбачається, що перевіркою не встановлено місце реєстрації заявника на 1991 рік. Рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою.

Відповідно до довідки № 385 від 10.08.2017 року ОСОБА_1 навчався в Одеській загальноосвітній школі - інтернаті № 4 І-ІІІ ступенів з 1980 року по 1988 рік.

З 21.10.2016 р. по теперішній час заявник зареєстрований та перебуває на обліку в Комунальній установі «Одеський міський центр обліку бездомних громадян» в м. Одесі по вул. Льва Толстого №7, про що надано відповідну довідку № 6786/1 від 21.10.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України „Про громадянство України" Громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 р.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У статті 293 ЦПК України наведений перелік фактів, які встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином надані заявником докази вказують на наявність підстав для висновку суду, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець місті Білгород-Дністровського, Одеської області, житель м. Одеса, постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання паспорту громадянина України та офіційного працевлаштування.

Враховуючи вищезазначене суд вважає заяву ОСОБА_1про встановлення факту, що має юридичне значення обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Головне Управління державної міграційної служби України в Одеській області ДМС України про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити юридичний факт, а саме що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець місті Білгород-Дністровського, Одеської області, житель м. Одеса, постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.07.2018 року.

Суддя

24 травня 2018 року