н/п 2/490/2801/2018 Справа № 490/5707/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Кваші С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Миколаївської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації" ОСОБА_2, ОСОБА_3 акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" про визнання рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно протиправним та скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2018 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідачів, в якому просить суд визнати протиправними дії державного реєстратора Миколаївської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_2 щодо прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.04.2018 року індексний № 40859575 про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» на цілий житловий будинок № 46 за адресою: м. Миколаїв, вул. Ботєва Христо (стара назва вул. Горького) та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.04.2018 року індексний № 40859575 про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» на цілий житловий будинок № 46 за адресою: м. Миколаїв, вул. Ботєва Христо (стара назва вул. Горького).

В обгрунтування позову посилається на неправомірність державної реєстрації переходу права власності на вказаний житловий будинок до відповідача, ОСОБА_3 акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" і порушення при цьому положень ЗУ "Про іпотеку" та ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", неврахування при таких діях положень іпотечного договру, укладеного між сторонами.

Одночасно з подачею позову, позивач просив суд накласти арешт на цілий житловий будинок № 46 за адресою: м. Миколаїв, вул. Ботєва Христо (стара назва вул. Горького) та заборонити ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в іпотеку, передачі в оренду та вчиняти будь-які інші дії направлені на відчуження цілого житлового будинку № 46 за адресою: м. Миколаїв, вул. Ботєва Христо (стара назва вул. Горького) - до вирішення спору по суті

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п.1,2 та 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від

22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Так, відповідно до усталеної прецедентної практики Європейського суду з прав людини, незважаючи на те, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, що відображає принцип належного здійснення правосуддя; судові рішення повинні достатньою мірою містити мотиви, на яких вони ґрунтуються. Відсутність достатнього обґрунтування у рішеннях національних судів порушує право особи на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, зазначене у пункті 1 статті 6 Конвенції (див. рішення у справах «Бочан проти України», «Суомінен проти Фінляндії»).

Враховуючи наявність спору між сторонами саме з приводу права власності на вищезазаначений житловий будинок , обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, разхом з тим, враховуючи права відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", який на теперішній час є власником спірного права, суд не вбачає підстав для застосування таких заходів забезпечення позову, як заборонити ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» вчиняти будь-які дії щодо передачі в іпотеку чи в оренду вищезазначеного житлового будинку, оскільки це є надмірним обмеженнням прав власника та позивачем жодним чином не обгрнутовано, яким саме чином вчинення таких дій може унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.149-151 ЦПК України, постановою Пленуму ВС України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.06 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Накласти обтяження у вигляді арешту на житловий будинок за адресою: м. Миколаїв, вул. Ботєва Христо, 46 - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Заборонити укладати усі види угод, пов'язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

В іншій частині вимог - відмовити.

Копії ухвали для негайного виконання надіслати до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена разом до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО