Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/152/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді Козіної С.М.,

за участі:

секретаря - Маламан Я.О.,

заявника - ОСОБА_2;

представника заявника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року представник заявника ОСОБА_4 подав до Ржищівського міського суду Київської області вказану вище заяву, у якій просив встановити факт народження ОСОБА_6 на території України 15 серпня 1943 року, а саме на території м. Миргород Полтавської області.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що заявник має намір переїхати на постійне місце проживання до України та отримати громадянство України і для набуття громадянства України йому необхідно підтвердити факт народження його бабусі на території України. Факт того, що ОСОБА_8 є бабою заявника підтверджується свідоцтвом про народження заявника та свідоцтвом про народження ОСОБА_7. Так, відповідно до свідоцтва про народження заявника, в якому записано, що ОСОБА_7 є його матір'ю, також відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7, в якому ОСОБА_8 вказана матір'ю ОСОБА_7, що в сукупності підтверджує той факт, що ОСОБА_8 є бабою заявника. Внаслідок обставин, що склалися після переїзду на постійне місце проживання ОСОБА_6 до Держави Ізраїль свідоцтво про народження даної особи було втрачено. Крім того, згідно архівної довідки Державного архіву № 09/03-18К від 08 травня 2018 року метричні книги про народження міста Миргород Полтавської області і книги реєстрації актових записів міста Миргород Полтавської області про народження за 1943 рік на державне зберігання не надходили (втрачені в роки Другої світової війни 1939-1945 років), в зв'язку з чим надати довідку про народження ОСОБА_6 неможливо. У зв'язку з вищевикладеним представник заявника просив заяву задовольнити.

В судове засідання заявник не з'явився.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Дослідивши письмові докази, допитавши свідка ОСОБА_5, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно архівної довідки № 09/03-18К від 08 травня 2018 року, виданої Державним архівом Полтавської області, ОСОБА_8 народилася на території м. Миргород Полтавської області в 1943 році, однак метричні книги про народження м. Миргород Полтавської області і книги реєстрації актових записів м. Миргород Полтавської області про народження за 1943 рік на державне зберігання не надходили (втрачені в роки Другої світової війни 1939-1945 років), в зв'язку з чим надати довідку про народження ОСОБА_6 неможливо (а.с. 3).

Згідно свідоцтва про народження, виданого 01 січня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками є: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_7 (а.с. 4-6).

Згідно свідоцтва про народження, виданого 01 січня 2018 року встановлено, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, її батьками є: батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_8 (а.с. 7-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 315 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч. 1 ст. 315, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту народження ОСОБА_6 на території України необхідно заявнику ОСОБА_2 для отримання громадянства України.

Так, питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є ЗУ «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України».

Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв'язків тощо.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку.

Зокрема, за ч. 1, 7 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Відповідно до п. 28 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року № 588/2006 зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Враховуючи те, що заявник має намір переїхати на постійне місце проживання до України та встановити належність до громадянства України з підстав, визначених в Законі України «Про громадянство», встановлення факту народження його баби на території, яка стала територією України, має юридичне значення для нього та породжує юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України.

Аналізуючи зібрані по справі докази, пояснення представника заявника та свідка ОСОБА_5, суд вважає, що вимоги заявника ОСОБА_2 підлягають задоволенню, оскільки останнім було доведено факт народження його баби ОСОБА_6 на території України 15 серпня 1943 року в м. Миргород Полтавської області, на законних підставах.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 81, 82, 128, 141, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Бен ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт народження ОСОБА_6 на території України 15 серпня 1943 року, а саме в м. Миргород Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя