ПОСТАНОВА

іменем України

17 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 2-18/11

провадження № 22-ц/781/1187/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Чельник О.І.

суддів: Авраменко Т.М., Карпенка О.Л.

секретаря: Демешко Л.В.,

за участі відповідача та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2014 року, постановленої у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення суду до ухвали Світловодського міськрайонного суду від 16 квітня 2014 року, постановленої у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року, ухваленого в цивільній справі №2-18/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі по тексту - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором від 21 лютого 2007 року.

Посилаючись на ухвалу Світловодського міськрайонного суду від 30 травня 2017 року, якою залишено без задоволення її заяву про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року, ухваленого в цивільній справі №2-18/11 за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором від 21 лютого 2007 року, зазначала, що необхідно ухвалити додаткове рішення до ухвали суду від 16 квітня 2014 року з урахуванням вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, а саме з урахуванням ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 20 липня 2011 року по справі №6-7366св11 та рішення Світловодського міськрайсуду Кіровоградської області від 10 травня 2012 року по справі №2-1260/11, оскільки судом не були досліджені та ураховані вказані судові рішення при постановленні ухвали суду від 16 квітня 2014 року.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2018 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до ухвали Світловодського міськрайонного суду від 16 квітня 2014 року, постановленої у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року, ухваленого у цивільній справі № 2-18/11 за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором від 21 лютого 2007 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні відповідач та представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» подав клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача (т.10 а.с.87).

Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності позивача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, відповідача по справі та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» визнано незаконним збільшення Банком процентної ставки за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2007 року з 12,30% до 14,30% з дня такого збільшення, тобто з 08 липня 2007 року. Цим же рішенням суду визнано незаконним нарахування Банком сум за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2007 року у розмірі 12,30% з 21 лютого 2007 року, 24,60% з 22 березня 2008 року та 28,60% з 08 липня 2008 року, з припиненням відповідного нарахування у подальшому. Визнано недійсним п.1.3 Додаткової угоди №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2007 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) від 02 лютого 2009 року, в частині визначення розміру ануїтетного платежу, та визнано недійсною Додаткову угоду №2 від 02 лютого 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2007 року щодо зміни схеми погашення кредиту.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 січня 2011 року рішення суду першої інстанції від 10 листопада 2010 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 20 липня 2011 року касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 січня 2011 року скасовано в частині вирішення позову про визнання недійсними Додаткової угоди №1 від 2 лютого 2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2007 року щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації та додаткової угоди № 2 від 2 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0 від 21 лютого 2007 року щодо зміни схеми погашення кредиту скасовано. Справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

За результатом нового судового розгляду рішенням від 10 травня 2012 року суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» та визнав недійсною додаткову угоду №1 від 02 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0/щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації та додаткову угоду №2 від 02 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0 щодо зміни схеми погашення кредиту. Рішення суду набрало законної сили.

У подальшому 21.11.2013 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року у цивільній справі №2-18/11 за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором (т.4 а.с.2-4). Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2014 року вказану заяву залишено без задоволення (т.4 а.с.177-183). Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а ухвалу суду першої інстанції від 16 квітня 2014 року залишено без змін (т.4 а.с.239-243).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду від 30 травня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду від 20 квітня 2011 року у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без задоволення (т.9 а.с.1-4).

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 січня 2018 року ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року залишено без змін (т.9 а.с.81-84).

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду до ухвали Світловодського міськрайонного суду від 16 квітня 2014 року, постановленої у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року, ухваленого в цивільній справі № 2-18/11 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором від 21 лютого 2007 року (т. 9 а.с.200-201).

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до вимог статті 270 ЦПК України додаткове рішення суду може бути ухвалено судом лише в тому випадку, коли в справі ухвалено рішення по суті позовних вимог, а не тоді, коли судом у справі постановлена ухвала про залишення без задоволення заяви учасника судового процесу про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду, ухваленого по суті позовних вимог.

Зміст і предмет заяви про ухвалення додаткового рішення не узгоджуються між собою, у заяві не зазначено, яка ж саме вимога не розглянута судом, з приводу якої необхідно ухвалити додаткове рішення. Наведені у заяві обґрунтування не стосуються по суті питань, які вирішуються в порядку ст.270 ЦПК України.

Крім того, із змісту заяви про ухвалення додаткового рішення убачається, що заявник не згоден з мотивами ухвали, проте це є підставою подальшого оскарження ухвали суду в установленому законом порядку, а не для ухвалення додаткового рішення.

Слід зазначити, що вказана ухвала суду оскаржувалась в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а ухвалу суду першої інстанції від 16 квітня 2014 року залишено без змін. У касаційному порядку зазначені судові рішення не переглядалися.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала про відмову в ухваленні додаткового рішення постановлена судом з додержанням норм процесуального права та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 липня 2018 року.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: Т.М. Авраменко

О.Л. Карпенко