Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №320/7317/17 Головуючий у 1 інстанції Калугіна І.О.
Провадження № 22-ц/778/2653/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання.

В обґрунтування позову зазначала, що ОСОБА_3 є її батьком. Вона навчається на філологічному факультеті Мелітопольського ДПУ ім. Б.Хмельницького на денній формі навчання, фактично проживає в студентському гуртожитку, стипендію не отримує, а кошти, які надає її мати не забезпечує її потреб, у звязку з чим вона потребує додаткових витрат, при цьому батько будучи працездатним, не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги.

Просила суд стягнути з відповідача аліменти на період її навчання в твердій грошовій сумі розмірі 1684 грн. 00 коп. з урахуванням індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років..

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2018 року задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 06 жовтня 2017 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно з 21.03.2018 року до закінчення навчання позивача, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 24 рудня 1998 року народилась позивач ОСОБА_4, та в свідоцтві про народження, серії І-ВЛ № 080992 від 13 січня 1999 року, її батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_5

03 грудня 2003 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано, та ОСОБА_5 змінила прізвище на «Логачова».

Відповідно до довідки Мелітопольського ДПУ ім. Б.Хмельницького від 15 вересня 2017 року ОСОБА_4 є студенткою другого курсу денної форми навчання філологічного факультету, термін закінчення навчання 30 червня 2020 року. Стипендія не нараховується. Форма навчання бюджетна.

Згідно довідки Мелітопольського ДПУ ім. Б.Хмельницького від 02 жовтня 2017 року позивач проживає та зареєстрована в гуртожитку № 1 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Університетська, буд. 41, кімн. 506.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд першої інстанції дійшов вірно зазанчив, що у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Також, частина 2 статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що позивач потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки є студенткою денної форми навчання та доходів не має. ОСОБА_3 офіційно працевлаштований та має постійний дохід, не має будь-яких захворювань, інші обставини, які б свідчили про неспроможність відповідача утримувати свою повнолітню доньку на період її навчання відсутні.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що скаржник має батьків похилого віку, які мають ряд захворювань, суд враховує той факт, що батьки є пенсіонерами та отримують державну допомогу у вигляді пенсії, разом із відповідачем не проживають.

Дослідивши та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, проаналізувавши спірні правовідносини, враховуючи матеріальне становище повнолітньої доньки, матеріальне становище відповідача, наявність у нього іншої неповнолітньої дитини, а також необхідності несення витрат на наймання житла та його утримання, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 06 жовтня 2017 року і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Суд з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 липня 2018 року.

Головуючий

Судді: