АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/15707/16-ц

Провадження № 22-ц/787/1004/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Шептицька С. С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3;

позивач - ОСОБА_4;

відповідач - ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 січня 2018 року в складі судді Бердія М.А., ухвалене м. Рівне о 16 годині 04 хвилини, відомості про дату виготовлення повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Рівненского міського суду Рівненської області від 09 січня 2018 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 1572 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 3952 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень. В задоволенні інших позовних вимог позивачів - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано ст. 1166 ЦК України, за якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом взято до уваги, що вимоги про відшкодування матеріальної шкоди доведені належними та достовірними доказами. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди обґрунтоване тим, що позивачі не довели фактів душевних переживань, що негативно вплинули на їхній психоемоційний стан внаслідок дій відповідача, а тому підстави для стягнення на користь позивачів моральної шкоди відсутні.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи в частині задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди, представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на те, що позивачами не було надано належних, допустимих і достатніх доказів, які б вказували на факт заподіяння нею матеріальної шкоди позивачам. Пояснює, що позивачем ОСОБА_3 не доведено, що окуляри, які за його словами, пошкодила відповідачка, належали саме йому. Додає, що акти і висновки про ступінь і характер ушкодження окулярів в матеріалах справи відсутні. Зазначає, що позивач ОСОБА_3 пояснював, що був змушений купити собі нові окуляри, проте при розгляді судом справи № 569/12025/15-ц було встановлено, що нові окуляри йому придбала ОСОБА_7. Зауважує, що так само і позивачем ОСОБА_4 не доведено належності йому мобільного телефону, який за його словами, пошкодила відповідачка, а технічний висновок від 14.09.2016р. про наявність пошкоджень телефону Vertice V95 та необхідність ремонту, вартість якого становить 3952 грн., не є належним доказом заподіяння шкоди саме ОСОБА_5. В частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди погоджується з рішенням місцевого суду та вважає його законним і обґрунтованим. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник позивачів ОСОБА_8 вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, ухваленим на підставі всебічно з'ясованих обставин справи та просить залишити його без змін.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обгрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_3 зазначив, що 12 вересня 2014 року був понятим під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС за адресою: м. Рівне вул. Корнинська, 35-а, що стверджується актом державного виконавця від 12.09.2014 року. Під час вчинення виконавчих дій відповідач ОСОБА_5 напала на ОСОБА_3, тримаючи в руках дерев'яну палицю, нанесла йому декілька ударів палицею та пошкодила його окуляри. Добровільно відшкодовувати завдану матеріальну шкоду відповідач відмовилася. Вартість нових окулярів, які позивач змушений був придбати, згідно копії товарного чеку від 18.10.2014 року становить 1572 грн.

ОСОБА_4 на обгрунтування свого позову зазначив, що 04 вересня 2016 року приїхав за адресою: м. Рівне вул. Корнинська, 35-а, по замовленню власників частини будинку ОСОБА_8, в якості водія вантажного автомобіля для перевезення деяких будівельних матеріалів та особистих речей замовників. Під час здійснення вивантаження вказаних речей відповідач по справі ОСОБА_5 вийшла з будинку і спочатку почала лаятися на позивача та майстра ОСОБА_9, через деякий час вона взяла палицю та почала їх бити. Позивач ОСОБА_4 почав знімати такі дії відповідача на відеокамеру свого телефону, побачивши це, ОСОБА_5 вдарила палкою по телефону позивача, який був у руці, завдавши йому механічних пошкоджень і згідно технічного висновку від 14.09.2016 року виданого ПП «ОСОБА_10.», вартість ремонту мобільного телефону позивача по справі ОСОБА_4 «Verticе V 95» складає 3952,00 грн.

Заперечуючи проти вимог про стягнення матеріальної шкоди, відповідачка зазначила, що не вчинила жодних дій, які могли б пошкодити окуляри ОСОБА_3 та телефон ОСОБА_4 і про відсутність її вини у завданні шкоди позивачам свідчать саме відеозаписи з телефону, які долучили позивачі, і з яких чітко вбачається, що позивачі провокували її до конфлікту з метою зафіксувати конфлікт на камеру телефону.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що позивачі належними та допустимими доказамии довели завдання їм шкоди.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, виходячи із слідуючого.

Судом встановлено, що недобудований житловий будинок АДРЕСА_1 готовністю 88% знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_11, ОСОБА_5 та їх дочки ОСОБА_7 і спори, що виниками між співвласниками будинку щодо користування майном, неодноразово вирішувались у судовому порядку.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.07.2008 року, 2/3 частини незавершеного будинковолодіння за адресою: м. Рівне вул. Корнинська, 35-а належить на праві приватної спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_5, ОСОБА_11.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: 1) неправомірність поведінки особи; 2) наявність шкоди, яка виявляється у втраті або пошкодженні майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права; 3) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; 4) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Як вбачається з матеріалів та обставин справи, позивачами не надано достовірних та беззаперечних доказів наявності причинного зв'язку між неправомірними діями відповідача та завданою матеріальною шкодою майну, котрий є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Судом оглядався відеозапис подій конфлікту між сторонами, з якого встановлено наступне. З відеозапису №1: відповідач ОСОБА_5 свариться на ОСОБА_9 з приводу того, що він буде проживати в літній кухні. З відеозапису №2: відповідач з палицею в руках проганяє з подвір'я ОСОБА_9 та ОСОБА_4. З відеозапису №3: ОСОБА_8 з дружиною були в хаті з ОСОБА_11, звідти почулися крики, відповідач з чоловіком виганяли всіх з подвір'я. ОСОБА_8 викликає по телефону поліцію. ОСОБА_5 з палкою в руках сидить біля господарської будівлі і свариться з ОСОБА_7. З відеозапису №4: ОСОБА_5 проганяє з палкою в руках чоловіка, що тримає телефон у руках, з саду, наносить йому палкою два удари. Відповідач тримає в руках пошкоджені окуляри без скла, які підняла з землі, в траві вона знайшла лінзу, що випала. Зі слів ОСОБА_8, чоловік, якому пошкодили окуляри, це позивач по справі ОСОБА_3.

Так, позивачем ОСОБА_3 в порушення вищенаведених норм чинного законодавства не надано жодних доказів того, що окуляри, які за його ж словами, пошкодила ОСОБА_12, були його власністю. Більш того, жодних доказів на підтвердження факту пошкодження окулярів, як-то: акт, висновок чи опис, складений та підписаний уповноваженою особою, також суду не надано.

Позивачем ОСОБА_4 на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням телефону, також не надано підтверджуючих документів, що такий телефон був його власністю. Поданий позивачем технічний висновок від 14.09.2016 року вказує на те, що мобільний телефон Vertice V95, серійний номер НОМЕР_1, М-ІМЕІ НОМЕР_2, S-НОМЕР_3, 2015 року випуску, має пошкодження та потребує ремонту, вартість котрого становить 3952 грн., проте цей технічний висновок не є доказом, що такі пошкодження телефону було завдано саме відповідачкою і що зазначені кошти були ОСОБА_4 були сплачені за ремонт.

Апеляційний суд також враховує, що покликання позивача ОСОБА_4 на те, що факт пошкодження телефону ОСОБА_5 було зафіксовано шляхом відеозапису на цей же телефон, не знайшли свого підтвердження, оскільки саме цей запис, на відміну від решти оглянутих судом, не зберігся.

Таким чином, вимоги позивачів про відшкодування майнової шкоди не знайшли свого обґрунтування належними та переконливими доказами відповідно до вимог ст.. 1166 ЦК України. Позивачами не надано доказів на підтвердження необхідної сукупності умов для відшкодування шкоди, зокрема наявності причинного зв'язку між поведінкою відповідачки та матеріальними збитками, яких вони зазнали у зв'язку з пошкодженням телефону та окулярів.

Відсутність належним чином обґрунтованої сукупності передбачених ст.. 1166 ЦК України умов і обставин, підтверджених належними та безмірними доказами унеможливлює ухвалення судом рішення про задоволення вимог про відшкодування такої шкоди.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання про те, що позивачами не було доведено належними та достовірними доказами, що матеріальна шкода, якої вони зазнали, була заподіяна саме винними свідомими діями відповідачки, а відтак позовні вимоги до неї є безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з наведеним, з позивачів підлягають до стягнення на користь відповідачки понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 826,80 грн. (а.с. 154).

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 січня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові витрати, що складаються із судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі по 413 (чотириста тринадцять) гривень 40 копійок з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 23 липня 2018 року.

Головуючий підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н. В.

підпис ОСОБА_2

Згідно:суддя ОСОБА_13