Справа № 369/2422/18
Провадження № 2/369/1816/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02.07.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Усатова Д.Д., за участю секретаря Ярмак О.В., представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватна експертна служба", про визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач звернувся з позовом до головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватна експертна служба", про визнання недійсним та скасування звіту про оцінку майна. Свій позов обґрунтовував тим, що 31 липня 2017 року Відповідачем було винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкт господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю Приватна експертна служба" (код ЄДР 41073159), для участі у виконавчому провадженні примусового виконання, а саме надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питань вартості майна. В рамках вказаного виконавчого провадження, на підставі постанови державного виконавця про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні оцінювачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватна експертна служба" 20 вересня 2017 р. складено Звіт про оцінку майна, а саме: садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 150,7 кв.м та земельної ділянки, загальною площею 0,1170 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення садівництва, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Вартість об'єкта оцінки відповідно до звіту визначено у розмірі 2 750 800,00 грн.

Відповідач не повідомляв Позивача про результати оцінки майна, відповідне повідомлення Позивачу не надавалось та не надсилалось, будь-які документи, які б підтверджували таке надсилання у матеріалах виконавчого провадження відсутні.

У зв'язку з тим, що Позивач повідомлення про результати оцінки майна не отримував, з таким повідомленням та змістом оцінки майна ознайомився його представник лише 23.02.2018 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, про що ним зроблено відмітку на заяві про ознайомлення та титульному аркуші матеріалів виконавчого провадження.

Даний Звіт про оцінку майна і сама оцінка, на думку позивача, були проведені з істотним порушенням норм діючого законодавства, оскільки суб'єктом оціночної діяльності оцінка проводилася без огляду об'єкту оцінки, дані про об'єкт оцінки були взяті лише із технічного паспорту садового будинку складеного станом на 10.04.2004 року, у звіті відсутні усі необхідні дані для визначення вартості майна, при проведенні оцінки використовувалися чотири об'єкти нерухомого майна які бралися для порівняння, однак звіт не містить фотографій, описів приміщень які бралися для порівняння, а тому не зрозуміло як оцінювач визначив характеристики вказаних приміщень які були критеріями при коригуванні вартості об'єкта оцінки відносно об'єктів порівняння.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, позивач вважає, що такий звіт про оцінку майна не відповідає повною мірою вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та необ'єктивним, не може бути використаний без доопрацювання та виправлення помилок і зауважень, тому його позовні вимоги підлягають до повного задоволення, тому просив суд визнати недійсним та скасувати Звіт про оцінку майна, а саме: садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 150,7 кв.м та земельної ділянки,загальною площею 0,1170 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - ш ведення садівництва, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, складений 20 вересня 2017 року суб'єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватна експертна служба" (код ЄДР 41073159).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про дату судового засідання повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі.

Представник третьої особи просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що у провадженні Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тарасенка Вадима Олексійовича (далі за текстом Відповідач) перебуває виконавче провадження № 54111883, відкрите з примусового виконання виконавчого напису вчиненого 19.05.2017 року ОСОБА_5, приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №194, про звернення стягнення на майно ОСОБА_3 (далі - Позивач), а саме на земельну ділянку з садовим будинком та надвірними побудовами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа земельної ділянки 1 170 (одна тисяча сто сімдесят) метрів квадратних, загальна площа садового будинку з надвірними побудовами 150,7 (сто п'ятдесят цілих сім десяти) метрів квадратних, в рахунок стягнення грошових коштів у розмірі 3'711 599,96 грн, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація"

31 липня 2017 року Відповідачем було винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкт господарювання ТОВ «Приватна експертна служба», для участі у виконавчому провадженні № 54111883, а саме - надання письмового висновку про оцінку майна.

В рамках вказаного виконавчого провадження, на підставі постанови державного виконавця, ТОВ «Приватна експертна служба» 20.09.2017 року складено Звіт про оцінку майна, а саме:

Садового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 150,7 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,1170 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вартість об'єкта оцінки відповідно до звіту становить 2 750 800, 00 грн.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно- правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п.п. 32 - 35 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 914/881/17 від 13.03.2018 року, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності

- суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувана заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач є стороною виконавчого провадження № 54111883.

У відповідності до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вонивважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки законодавством України передбачений інший порядок розгляду даної категорії справ.

Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно до ч.ч.2,3 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторони. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина пята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», частина друга статті 43 Закону України «Про іпотеку»).

Оцінка вартості нежитлового приміщення, яку позивач просить визнати такою, що проведена з порушенням вимог чинного законодавства України, визначається у звіті про оцінку майна, який є документальним відтворенням проведених суб'єктом оціночної діяльності дій по оцінці майна, і має відповідати встановленій процедурі, а не юридичним актом, який в свою є офіційним письмовим документом державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Тобто, оцінка майна, вчинена в межах виконавчого провадження, не підпадає під визначення правовстановлюючого акту та акту обов'язкового до виконання усіма учасниками певних правовідносин, оскільки є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності з визначених питань.

Положеннями ст. 15 ЦК України визначено, що судовому захисту підлягає лише порушене, оспорюване або невизнане право.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Отже, звіт про оцінку вартості майна не є за своєю суттю правочином, а тому у відповідності до ст. 16 ЦК України не може бути визнаний протиправним.

В процесі розгляду справи не знайшли свого підтвердження зазначені позивачем грубі порушення державним виконавцем процедури визначення вартості майна та повідомлення про неї позивача, встановлених ст. 57, ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, приписами частини 1 статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна. Форми кваліфікаційних свідоцтв оцінювача встановлюються Фондом державного майна України. Право на отримання кваліфікаційного свідоцтва набувають фізичні особи, які мають закінчену вищу освіту, пройшли навчання за програмою базової підготовки та стажування протягом одного року у складі суб'єкта оціночної діяльності разом з оцінювачем, який має не менше ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, отримали його позитивну рекомендацію та успішно склали кваліфікаційний іспит.

З висновку про вартість майна, вбачається, що оцінка майна за адресою: АДРЕСА_1., проведена суб'єктом оціночної діяльності субєктом господарювання А.В.Закрепою, вона відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, а сам суб'єкт оціночної діяльності має достатній фаховий рівень підготовки оцінювача, про що свідчать сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 233/17 від 22.03.2017, кваліфікаційне свідоцтво НОМЕР_2 видане 08.09.2012.

Відповідно до ч.1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи те, що звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу, а тому вимоги позивача в частині оскарження оцінки майна підлягають розгляду за правилами Розділу VІІ ЦПК України, який визначає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, оскільки саме державним виконавцем приймається рішення щодо визначення вартості майна, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі ст.ст. 15,16 ЦК України, керуючись, ст. ст. 12, 13, 77, 81,141, 158, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Д.Усатов