ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 403/66/18

провадження № 22-ц/781/1123/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі - Демешко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області в складі судді Годованця І.А. від 10 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинення певних дій, -

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі рішення Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №395 від 15.05.2015 року про надання йому в оренду строком на сім років земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 30 га, для ведення фермерського господарства за рахунок земель комунальної власності, 16.05.2017 року між ним та Седнівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області було укладено договір оренди землі, який 19.05.2015 року був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З метою розпаювання вказаної земельної ділянки, 18.01.2017 року він звернувся Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області заявою про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою. Проте, дане питання Седнівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області прийнято не було, у зв'язку не набранням потрібної кількості голосів. 10.11.2017 року він повторно як член фермерського господарства «Інгул - А» звернувся до відповідача із письмовою заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо розпаювання (відведення) у власність вказаної земельної ділянки орієнтовною площею 10 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства «Інгул-А», у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області відповідно до графічного матеріалу (кадастровий план земельної ділянки) на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Рішенням чотирнадцятої сесії сьомого скликання Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області №271 від 22.12.2017 року повторно не прийнято, у зв'язку з не набранням потрібної кількості голосів рішення про надання мені дозволу на виготовлення документації із землеустрою, щодо розпаювання вищевказаної земельної ділянки.

Посилаючись на ці обставини, просив визнати протиправною бездіяльність Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області щодо не вирішення і неприйняття відповідного рішення за результатами розгляду його заяви від 10.11.2017 року про надання йому дозволу на розробку земле проекту щодо розпаювання (відведення) у власність вказаної земельної ділянки орієнтовною площею 10 га, у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, а також зобов'язати відповідача на черговій сесії надати зазначений дозвіл.

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Зокрема, вказує, що рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Однак, відповідачем у встановлений законом строк рішення прийнято не було. При цьому, суд першої інстанції при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову з підстав того, що його заява була розглянута не врахував те, що земельним законодавством передбачено лише два види рішень при вирішенні питання щодо одержання громадянами безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, а саме рішення може бути про надання або відмову у наданні такого дозволу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України, у редакції чинній на момент виникнення правовідносин, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 ЗК України, у редакції чинній на момент виникнення правовідносин, передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство», у редакції чинній на момент виникнення правовідносин, для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (абзац 2 частини першої статті 7 вказаного Закону).

Частинами другою та четвертою статті 7 Закону України «Про фермерське господарство», у редакції чинній на момент виникнення правовідносин, передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк, і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням тридцять шостої сесії шостого скликання Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №395 від 15 травня 2015 року, ОСОБА_1 надано земельну ділянку, площею 30.00 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, в оренду строком на сім років, на території Седнівської сільської ради, для ведення фермерського господарства за рахунок земель комунальної власності сільської ради, зі сплатою орендної плати орендарем у грошовій формі та розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі.

10.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області із заявою про надання йому як засновнику і члену фермерського господарства «Інгул-А» дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо розпаювання (відведення) у власність вказаної земельної ділянки, орієнтовною площею 10 г, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель фермерського господарства «Інгул-А» у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства на території Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, відповідно до графічного матеріалу (кадастровий план земельної ділянки) на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки /а.с.25/.

Згідно рішення чотирнадцятої сесії сьомого скликання № 271 від 22 грудня 2017 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо розпаювання (відведення) земельної ділянки у власність, рішення вважається по даній заяві не прийнятим, у зв'язку з не набранням потрібної кількості голосів ні «за», ні «проти» /а.с.28/.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Частинами 1 і 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно наданих відповідачем результатів голосування на пленарному засіданні 14-ї сесії 7-го скликання від 22.12.2017 року, із 12 присутніх депутатів проголосувало 9, з яких 3 проголосувало «так», 3 - «ні» і 3- «утрималися» /а.с.38/.

Частиною 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Позивач вважає, що відповідач проявив незаконну бездіяльність щодо вирішення його заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо розпаювання (відведення) у власність земельної ділянки.

Однак з цим не можна погодитись, оскільки розгляд питання на сесії сільської ради відбувся.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку землепроекту щодо розпаювання (відведення) у власність земельної ділянки розглянута пленарному засіданні сесії Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області у межах своїх повноважень та у відповідності до чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують, на їх законність не впливають.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 23.07.2018 року.

Головуючий:

Судді: