Номер провадження 2/229/587/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревій К.А. ,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

У позові вказала, що згідно договора купівлі-продажу від 24 серпня 1990 року вона є власником будинку №45 по вул. Одеській м. Дружківка Донецької області. 27 червня 2008 року в будинку зареєстровано її сина ОСОБА_3 У 2014 році відповідач поїхав на постійне мешкання за межі України до Російської Федерації, де і мешкає по теперішній час. Особисті речі він забрав з собою при виїзді. До цього часу відповідач не знявся з реєстрації та не виписався з будинку. На даний час у будинку проживають позивачка ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_4 Вони сплачують комунальні послуги, які нараховуються в тому числі і на відповідача. Призначення субсидії на оплату комунальних послуг здійснюється з урахуванням реєстрації відповідача, що зменшує її розмір.

Зазначає, що не може володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю квартирою у повному обсязі. За зазначеною адресою у її квартирі відсутні речі та майно, які належать відповідачу. Відповідач не є власником чи співвласником будинку №45 по вул. Одеській м.Дружківка, чотири роки не проживає в даному будинку, особисті його речі відсутні.

Приїхати в Україну та знятися з реєстрації самостійно відповідач не має можливості. Просить визнати відповідача особою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В судове засідання, позивачка не з'явилась, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, наполягає на позові, просить його задовольнити /а.с.36/.

До суду прибув представник позивачки ОСОБА_1, підтримав позов в повному обсязі, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На електронну адресу суду надійшла його заява із клопотанням розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечує (а.с.41).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд розглядає справу, керуючись вказаною нормою закону, а не ст. ст. 71,72 ЖК України, оскільки житло позивача є і було на період проживання відповідача приватним.

Суд встановив, що позивач являється власником будинку № 45 по вулиці Одеській в м. Дружківка Донецької області, що підтверджується договром купівлі продажу від 24 серпня 1990 року, зареєстрованим в реєстрі за №1-1947, посвідченим державним нотаріусом /а.с. 16/.

За адресою спірного будинку, крім позивачки та її чоловіка, зареєстровано її сина ОСОБА_3С./а.с. 18-22, 25/.

З 2014 р. відповідач ОСОБА_3 не проживає в будинку, не несе витрат на його утримання, не сплачує комунальні платежі, виїхав на постійне мешкання за межі України. Ніхто перешкод відповідачу у користуванні житлом не чинив, не змінював замків на вхідних дверях. Факт непроживання відповідача підтверджується актом від 15 травня 2018 року, складеним Головою територіального комітету мікрорайону №11 "Молоково" м.Дружківка Донецької області за участю сусідів / а. с. 24/.

Згідно довідки наданої ТОВ УК "Зелёное хозяйство" р.п. Середня-Ахтуба Волгоградської області, Росія,на підставі поквартирної картки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02.12.2016 року зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, р.п. Середня Ахтуба, Середньоахтубинського району Волгоградської області (а.с.23)

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150,156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.

За матеріалами справи підтверджено, що відповідач відсутній в квартирі понад один рік без поважних причин, що порушує права власника житла, яка на законних підставах може вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, будь-яких інших домовленостей між ними не існує. Крім того, відповідач не заперечує проти задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом доведений і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому витрати по сплаті судового збору понесені позивачем підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 10-13,76-80, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування та володіння будинком №45 по вул. Одеській в м.Дружківка Донецької області, який належить їй на праві власності, визнавши ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, таким що втратив право користування будинком №45 по вул. Одеській в м.Дружківка Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом тридяти днів після проголошення рішення.

В разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 18 липня 2018 року.

Суддя: Є. В. Петров