Справа № 638/6431/18
Провадження № 2/638/3461/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Семіряд І.В.,

при секретарі Романовій О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна малолітній дитині,-

УСТАНОВИВ:

14.05.2018 р. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна малолітній дитині, в якому просить позбавити ОСОБА_1, ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, встановити опіку над малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити ОСОБА_3 опікуном дитини.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що малолітня ОСОБА_5 перебуває на обліку у Службі у справах дітей, як дитина, що знаходиться у складних життєвих обставинах. Батьками дитини є ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Шлюб між батьками розірваний 20.09.2011 р. мати дитини перебуває у шлюбі з ОСОБА_6, має іншу родину, виховує сина. З донькою ОСОБА_5 не спілкується, матеріально не утримує. ОСОБА_1 відмовилась від виконання батьківських обов'язків та надала нотаріальну заяву - згоду щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5. Батько ОСОБА_7 ОСОБА_4 також не займається вихованням дитини. Негативно характеризується за місцем проживання, вживає алкогольні напої, допускає сварки с сусідами. Перебуває на обліку у Шевченківському ВП ГУ НП в Харківській області, як насильник у сім'ї. На теперішній час вихованням ОСОБА_5 займається ОСОБА_3 та її чоловік.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала, висновок про доцільність встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_5 підтримала, просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою, яка нотаріально посвідчена, у якій зазначила, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_5, просить слухати справу за її відсутності, правові наслідки щодо позбавлення її батьківських прав їй зрозумілі.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, яка нотаріально посвідчена, у якій зазначив, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_5, справу просить розглядати за його відсутності, правові наслідки позбавлення батьківських прав йому зрозумілі.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засідання пояснила, що є родичкою малолітньої ОСОБА_5, дитина більше двох років проживає в її сім'ї, батьки дитини ухиляються від виховання ОСОБА_5, не цікавляться здоров'ям, не займаються освітою, не надають матеріальної підтримки дитині. Просила призначити її опікуном малолітньої дитини, зазначила, що її чоловік ОСОБА_9 не заперечує проти призначення її опікуном.

Приписами ч.3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З урахуванням того, що відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_4 надані заяви про визнання позовних вимог Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області суд вважає можливим ухвали рішення у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, зацікавлену особу, малолітню дитину ОСОБА_5, приходить до наступного:

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 ОСОБА_4 та ОСОБА_10 є батьками ОСОБА_5 (а.с. 9).

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.09.2011 р. №2-5595/11 розірвано шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 20.09.2017 року уклала шлюб з ОСОБА_6, прізвище після реєстрації шлюбу змінила на «ОСОБА_10» (а.с 13).

З довідки - повідомлення головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №4» вбачається, що ОСОБА_5 знаходиться під наглядом лікарів- фахівців комунального закладу охорони здоров'я, лікуванням дитини займається баба дитини, яка виконує всі рекомендації лікаря (а.с.10).

Як випливає з характеристики, наданої директором Харківської загальноосвітньої школи №129 ОСОБА_5 навчається у школі з першого класу. Мати дівчинки, ОСОБА_1, до школи не приходила, навчанням дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідує. Вихованням дитини займається батько дитини та прабаба. Протягом останніх двох років шкільним життям дівчинки стала цікавитись ОСОБА_3, яка декілька разів приходила на виховні заходи, та за згодою класного керівника, 15.02.2018 р. була присутня на батьківських зборах (а.с.14).

З нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1, матері дитини, та нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_4, батька дитини вбачається, що вони не заперечують проти позбавлення батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 (а.с.9а,а.с.55).

Відповідно до довідки начальника Шевченківського відділу поліції Головного управління національної поліції ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягався, однак неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 175-1 КУпАП, ст. 152 КУпАП, ч.1 ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_4 перебуває на обліку в Шевченківському ВП як насильник у сім'ї, за місцем проживання характеризується негативно, допускає вживання алкогольних напоїв та вчиняє сварки з сусідами (а.с.11).

З пояснень, наданих представником позивача ОСОБА_11 у судовому засіданні випливає, що до служби у справах дітей була запрошена для бесіди мати дитини ОСОБА_1 Під час бесіди було з'ясовано, що після розірвання шлюбу з батьком ОСОБА_7, вона перестала спілкуватися з донькою та підтримувати з нею будь-який зв'язок. До служби у справах дітей також був запрошений батько дитини ОСОБА_4, який пояснив, що до виховання доньки він залучив бабу, оскільки не мав можливості самостійно виховувати дитину, у бесіді батько проявляв байдужість до подальшої долі дитини, звинувачував дитину у негативному ставленні до себе.

У судовому засіданні була допитана малолітня дитина ОСОБА_5, яка пояснила, що своїми батьками вважає, ОСОБА_3 та її чоловіка. З біологічною матір'ю вона не підтримує стосунків, вважає її тіткою. Біологічного батька бачить тільки коли він приходить до прабаби просити гроші. ОСОБА_5 не заперечувала щоб її біологічних батьків позбавили батьківських прав та щоб над нею була встановлена опіка та призначена опікуном ОСОБА_3

Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя.

Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року ), держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню до дитини, матеріально її не забезпечують, а тому підлягають позбавленню батьківських прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Виходячи з положень ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Особам, зазначеним у ч. 4 ст. 167 СК України, дитина може бути передана лише за їх заявою або за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до висновку про доцільність встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідність її інтересам дитини від 19.01.2018 р. №1 - ОСОБА_3 своє рішення стати опікуном мотивує тим, що між нею та ОСОБА_5 склались люблячі стосунки, заявниця не байдужа до долі дитини, бажає і надалі займатись її вихованням. Кандидат в опікуни з великою відповідальністю ставиться до проблеми опіки, почуває себе готовою прийняти, а фактично уже прийняла на себе всю відповідальність за долю ОСОБА_5. З правовими аспектами та станом здоров'я малолітня ОСОБА_5 ознайомлена. У зв'язку з чим служба у справах дітей вважає, що встановлення опіки над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначення її опікуном ОСОБА_3 є доцільним та відповідає інтересам дитини. Кандидат в опікуни має необхідні умови для виховання та розвитку дитини. (а.с.17-18).

Приймаючи до уваги викладене, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Керуючись ст. ст. ст.60 ЦК України, ст.ст.150, 164, 166, 180-182, 243-244 СК Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 11-13, 81, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа особа - ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна малолітній дитині - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована АДРЕСА_1) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (НОМЕР_2, зареєстрований АДРЕСА_2) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована АДРЕСА_3) опікуном малолітньої ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована АДРЕСА_1), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (НОМЕР_2, зареєстрований АДРЕСА_2) в дохід держави судовий збір у по 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн з кожного.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

СУДДЯ - І.В. СЕМІРЯД