Справа № 222/819/18
Провадження № 2/222/310/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

за участю секретаря Гранкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеного між ними 08.08.2006 року, договір № б/н, за яким відповідачка отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_2 зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором.

Згідно умов наданого кредиту договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою. Підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Однак відповідачка вказаних умов договору не виконала у звязку з чим станом на 31.03.2018 року заборгувала позивачу суму в розмірі 32292,17 гривень та до теперішнього часу борг не сплачує. Просить суд, стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 32292,17 гривень на користь позивача, та понесені судові витрати в розмірі 1762,00 гривень.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 25.05.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Крім цього, відповідачці визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачці разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від позивача та відповідачки до суду не надходило.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд вважає можливим розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.08.2006 року за заявою ОСОБА_2 між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» (на той час ЗАТ) було укладений кредитний договір № б/н від 08.08.2006 року, за яким відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов наданого кредиту договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою.

Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином; порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачка станом на 31.03.2018 року має перед банком борг на загальну суму 32292,17 гривень, який складається: з заборгованості за кредитом в розмірі 514,76 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 25764,09 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3999,41 гривень, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 гривень, штрафу (процентна складова) в розмірі 1513,91 гривень.

Суд вважає, що до правовідносин, що склались між сторонами не застосуються положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року з змінами та доповненнями від 12 лютого 2015 року, оскільки дані, щодо реєстрації місця проживання відповідачки відсутні.

Таким чином, у судовому засіданні підтвердився факт порушення ОСОБА_2 грошового зобовязання за кредитним договором № б/н від 08.08.2006 року на загальну суму 32292,17 грн. Позичальниці ОСОБА_2 було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобовязань, але ж вона не виконала взятих на себе зобовязань. Тому в рахунок погашення заборгованості по договору з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути суму заборгованості в розмірі 32292,17 грн.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду і документально підтвердженні судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 551, 610, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 76-82, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 278, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Нікольське, вулиця Затишна, будинок 18, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк», 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, розрахунковий рахунок № 3111, МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.08.2006 року, яка утворилася станом на 31.03.2018 року в сумі 32292 (тридцять дві тисячі двісті девяносто дві) гривні 17 копійок, судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні, а разом 34054 (тридцять чотири тисячі пятдесят чотири) гривні 17 копійок.

Повний текст рішення складено 18.07.2018 року.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.Є. Вайновська