Справа № 137/950/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В позовній заяві зазначає, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 12.11.2009 р. було стягнуто аліменти, з відповідача на користь позивача на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття.
Із посиланням на положення ст. 182 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач просить змінити розмір аліментів призначений судом у твердій грошовій сумі з 250 грн. щомісячно на 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась надавши до канцелярії суду заяву, котрою просить розгляд справи за її позовом провести у її відсутність. Позов підтримала та просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечила (а.с. 25 ).
Відповідач ОСОБА_2 не з'явився, надавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити у його відсутність, позов визнає (а.с. 28).
Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Дослідивши заяви позивача, відповідача та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про народження серії 1-АМ №201548, виданого 04.12.2003 року виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 22, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та паньковецька ОСОБА_4 (а.с. 7).
Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 06.08.2008 р.пояснюється зміна прізвища позивача на "Шевцова" (а.с. 6).
Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 12.11.2009 р., стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи із 09.10.2009 р. (а.с. 8).
Згідно довідки за № 395, від 17.05.2018 р., виданої Соснівською сільською радою Літинського району Вінницької області, до складу сім'ї ОСОБА_1, котра проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 входить донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).
Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.
Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з п. 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Згідно ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р. ), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, прохання позивача на зміну розміру аліментів, відсутність даних про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 50% відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як просить позивач у позовній заяві. При цьому судом враховано, що прожитковий мінімум на дитину віком до 18 років (ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на день розгляду справи 15 років 04 місяців) - 1860 гривень, тобто 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на день ухвалення рішення становить 930 грн.
У зв'язку із набранням 08.07.2017 р. чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 180-182, 183, 192 СК України, ст.ст. 2, 141,209, 247, 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, п. 15, п.23 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, суд,
Позов задовольнити.
Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 12.11.2009 р., та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий Літинським РВУ МВС України від 02.12.1998 року, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, паспорт серії АТ №098713, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2 виданий Літинським РВУ МВС України від 02.12.1998 року, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави Україна судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.,80 копійок.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.