Ухвала

Іменем України

02 липня 2018 року

місто Київ

справа № 760/22737/16-ц

провадження № 61-37277ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 травня 2018 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Обслуговуючий кооператив «Темп-2» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 8 904, 81 грн за надані житлово-комунальні послуги, 2 835, 84 грн інфляційних витрат та 465, 35 грн річних.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року позов задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 8 904, 81 грн заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, 2 835, 84 грн інфляційних витрат та 465, 35 грн річних. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами оцінки наведених обставин Верховним Судом зроблено наступні висновки.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев'ятої наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1 762, 00 грн.

Враховуючи, що положення статті 27 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

За твердженнями ОСОБА_1, судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскільки питання, порушене у скарзі, стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Однак, заявником не зазначено, в чому полягає неоднорідність та суперечливість судової практики та яке фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики має ця справа. Вочевидь, непогодження заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не має розглядатися як така обставина, що має впливати на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року та постанова Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року постановлені у малозначній справі й не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі Верховний Суд зобов'язаний відмовити.

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Темп-2» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 17 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний