Справа № 496/1863/18
Провадження № 2/496/1144/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Дранікова С.М.

при секретарі - Камочкіної А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про надання дозволу на виїзд дітей з України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій просить надати дозвіл на виїзд за межі території України до АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком з 31 травня 2018 року по 31 серпня 2018 року, без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, та просила задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали, та просили задовольнити.

Представник служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

Заслухавши позивачку, відповідача та його представника, дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, в якому народилися ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6. Зазначений шлюб було розірвано, що підтверджується копією рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.06.2015 року.

26 липня 2016 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6, громадянином Республіки Узбекістан, який постійно мешкає на території Російської Федерації, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.

У відповідності з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього закордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітньої дитини закордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Крім того, згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Таким чином, в пункті 4 Правил зазначається про конкретну державу прямування та конкретний період часу перебування у цій державі, тобто йдеться про разову поїздку. При цьому згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. За цих обставин, суд приходить до висновку, що чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., яка набрала чинності для України 27.09.1991р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта, проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Таким чином, перешкод для виїзду дитини за кордон у супроводі матері в судовому засіданні не встановлено, а цілі виїзду за кордон з метою відвідування культурних місць в іншій країні, відпочинку та розширення кругозору відповідають меті забезпечення всебічного та гармонійного розвитку дитини.

Виходячи з положень вищевказаних норм, дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України в супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків (на підставі рішення суду) може бути наданий на конкретний одноразовий виїзд з визначенням його початку і закінчення. Це зумовлено тим, що такий переїзд дитини спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим з батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.

На підставі вищевикладеного, з метою захисту прав та інтересів дитини, забезпечення її всебічного розвитку, збереження та гарантування батьківських прав відносно дитини, суд задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., яка набрала чинності для України 27.09.1991р., ст.ст.12, 76 - 81, 141, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 7, 141 СК України , ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про надання дозволу на виїзд дітей з України - задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виїзд та повернення неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 за межі території України до АДРЕСА_1, без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на період з 17.08.2018 року по 31.08.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Драніков С.М.