Справа № 626/466/18
Провадження № 2/626/319/2018
10.07.2018 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Дудченка В.О.
за участю секретаря Зінченко Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 13.06.2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідачу банком був наданий кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивачем своєчасно було виконано свій обов'язок надати кредитні кошти. Відповідачем було порушено зобов'язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, тобто умови кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів відповідачем не виконуються.
- заборгованість за кредитом 1181,60 грн.;
- заборгованість по процентами за користування кредитом 6945,82 грн.;
- заборгованість за пенею та комісією 1916,00 грн.;
А також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;
- штраф (процентна складова) 502,17 грн.
Від представника позивача до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також представником позивача було надіслано на запит суду новий розрахунок заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, відповідно до якого заборгованість відповідача станом на 30.06.2018 року становить 7790,27 грн., яка складається з наступного:
- заборгованість за кредитом 1181,60 грн.;
- заборгованість по процентами за користування кредитом 5661,52 грн.;
- заборгованість за пенею та комісією 100 грн.;
- заборгованість за судовими штрафами 847,15 грн.
Але представником позивача не змінювались позовні вимоги за новим розрахунком.
Відповідач в судові засідання не зявлявся, так як є військовослужбовцем та перебував в зоні АТО за контрактом. Від його дружини надходили заяви про відкладення розгляду справи, так як він не згоден з позовними вимогами. 20.06.2018 року від ОСОБА_2 надійшла до суду письмова заява, відповідно до якої він зазначив, що частково сплатив заборгованість за кредитним договором в сумі 7404,70 грн., та просив зробити перерахунок заборгованості за кредитом.
Так, як відповідач в судове засідання 10.07.2018 року не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.
Перевіривши письмові докази у справі, суд вважає позов ПАТ КБ ПРИВАТБАНК таким, що підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами по справі договору б/н від 13.06.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
ОСОБА_2 отримав кредитні кошти на підставі заяви, про що надав особистий підпис.
Зазначені правовідносини сторін регулюються ст. ст. 257, 258, 526, 527, 530, 1049,1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, отримав кредитні кошти у розмірі 1300 грн. на підставі власної заяви, однак не належним чином виконував умови договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість.
- заборгованість за кредитом 1181,60 грн.;
- заборгованість по процентами за користування кредитом 6945,82 грн.;
- заборгованість за пенею та комісією 1916,00 грн.;
А також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
- штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;
- штраф (процентна складова) 502,17 грн.
Відповідач ОСОБА_2, відповідно до наданої до суду письмової заяви від 20.06.2018 року, частково сплатив заборгованість за кредитним договором в сумі 7404,70 грн., та просив зробити перерахунок заборгованості за кредитом (а.с. 61).
Красноградським районним судом Харківської області було направлено 21.06.2018 року запит про надання до суду остаточного розрахунку заборгованості ОСОБА_2 після часткового погашення заборгованості (а.с. 64).
Представником позивача до суду було надіслано розрахунок заборгованості за даним кредитним договором, відповідно до якого, з урахуванням часткового погашення відповідачем заборгованості, заборгованість відповідача станом на 30.06.2018 року становить 7790,27 грн., яка складається з наступного:
- заборгованість за кредитом 1181,60 грн.;
- заборгованість по процентами за користування кредитом 5661,52 грн.;
- заборгованість за пенею та комісією 100 грн.;
- заборгованість за судовими штрафами 847,15 грн.
При цьому представником позивача не змінювались позовні вимоги, відповідно до нового розрахунку заборгованості.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.
Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.
За таких обставин, правові підстави до стягненняштрафів за новим розрахунком заборгованості від 30.06.2018 року в сумі 847,15 грн. відсутні, а тому у задоволенні позову в зазначеній частині слід відмовити.
Отже, за змістом вказаної норми закону пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, надані банком, відповідачу одночасно нараховано пеню та штраф.
За таких обставин банк просить застосувати до боржника ОСОБА_2 подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
З огляду на викладене, з ОСОБА_2 підлягає стягненню за новим розрахунком заборгованості від 30.06.2018 року:
- заборгованості за кредитом в сумі 1181,60 грн.,
- заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 5661,52 грн.,
- заборгованість за пенею та комісією 100 грн.,
а всього 6943,12 грн.
Крім того, матеріали справи містять копію посвідчення ОСОБА_2 як учасника бойових дій, в звязку з чим він має пільги щодо сплати судового збору, та на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та висновку Верховного Суду, зазначеного в постанові від 21.03.2018 року № 2-3901/08 ц, звільняється від сплати судового збору.
На підставі ст.ст. 256, 257, 258, 264, 509, 525, 526, 530, 257, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 4-5, 12, 76-83, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ «Про судовий збір» суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення направити ОСОБА_2 рекомендованим листом із повідомленням не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_2.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Харківської області через Красноградський районний суд.
Суддя