Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №312/334/17 Головуючий у 1 інстанції Рогоза А.Ю.
Провадження № 22-ц/778/2142/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Великобілозерського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Агрофірма «Гюнівська» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Великобілозерська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Великобілозерська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 10.12.2013 року ПрАТ «Агрофірма Гюнівська» та ОСОБА_3уклали договір оренди землі б/н. Оскільки 05.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)», нормами якого передбачено, що строк дії договору оренди не може бути меншим як сім років, 27.04.2017 року позивач з метою приведення змісту договору до вимог ст. 19 Закону України «Про оренду землі» звернувся до відповідача з пропозицією змінити строк дії договору на 7 років, але вказана пропозиція залишена відповідачем без задоволення.

З урахуванням викладеного, просило суд визнати Договір оренди землі від 10.12.2013 року укладений між ПрАТ «Агрофірма Гюнівська» та ОСОБА_3 поновленим на умовах запропонованої ним додаткової угоди.

Рішенням Великобілозерського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року позов задоволено.

Визнано договір оренди землі від 10.12.2013 року, укладений між Приватним акціонерним товариством «Агрофірма Гюнівська» та ОСОБА_3, поновленим на умовах додаткової угоди наступної редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

до Договору оренди землі від 10 грудня 2013 року.

село Гюнівка Великобілозерського району Запорізької області

Орендодавець: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія та номер: СВ 351157, виданий 24.04.2001 року Великобілозерським РВ УМВС України в Запорізькій області, адреса: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, с.Гюнівка, вул. Поштова, буд. 9, з одного боку, та

Орендар: Приватне акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська», ідентифікаційний код юридичної особи: 00849273, місцезнаходження: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, село Гюнівка,вул.Поштова,буд. 12, в особі директора ОСОБА_5, діючого на підставі Статуту, з другого боку, вирішили внести наступні зміни до договору оренди землі від 10.12.2013 року, номер запису про інше речове право: 5130298, кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0021:

1 Пункт 8 розділу «Строк дії договору», викласти у наступній редакції:

Строк дії договору - до 26 березня 2021 року. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважене право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 кадендарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

2. Пункт 9 розділу «Орендна плата», викласти у наступній редакції:

«Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 23000,00грн (двадцять три тисячі гривень 00 коп.) на рік за обєкт оренди, без утримання податків та зборів».

3. Всі інші умови Договору оренди землі залишаються без змін і Сторони підтверджують по ним свої зобовязання.

4. ОСОБА_6 угода складена у двох ідентичних екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному екземпляру для кожної із Сторін.

5. ОСОБА_6 угода є підставою для реєстрації Державним реєстратором Великобілозерської районної державної адміністрації Запорізької області або іншою особою, уповноваженою законодавством України здійснювати реєстраційні дії, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:004:0021, на умовах даної ОСОБА_6 угоди.

6. У пункті 12 Договору оренди слова «та надання послуг» виключити, слова «видатковими відомостями» змінити словом «актами».

7. У пункті 13 Договору оренди в абзаці третьому слова «розмірів земельного податку» замінити словами «граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України».

8. Розділ «Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду» Договору оренди виключити.

Орендодавець: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія та номер: СВ 351157, виданий 24.04.2001 року Великобілозерським РВ УМВС України в Запорізькій області, адреса: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, с.Гюнівка, вул. Поштова, буд. 9.

Орендар: Приватне акціонерне товариство «Агрофірма «Гюнівська», ідентифікаційний код юридичної особи: 00849273, місцезнаходження: 71410, Запорізька область, Великобілозерський район, село Гюнівка, вул.Поштова, буд. 12, в особі директора ОСОБА_5, діючого на підставі Статуту.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подалаапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржуваним рішенням суду порушено її, як орендодавця, абсолютного права на самостійне господарювання на своїй земельній ділянці. Єдиним предметом позову фактично є зміна істотних умов договору оренди землі за затвердженою додатковою угодою. Однак рішення суду мотивовано нормативними положеннями інституту поновлення договору, а не нормами щодо порядку зміни договору.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що 10.12.2013 року Публічним акціонерним товариством «Агрофірма Гюнівська» та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, який зареєстровано 26.03.2014 року.

Умовами укладеного між сторонами договору передбачено строк дії договору три роки.

Оскільки протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі, тобто до 26 квітня 2017 року, листа-повідомлення про заперечення в поновленні договору оренди землі від відповідача не надійшло, позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою: обробляє землю та вирощує сільськогосподарські культури, а саме в 2017 році на земельній ділянці, що належить відповідачу було посіяно озиму пшеницю, після збору врожаю планується обробіток під ярові культури, ПрАТ «Агрофірма «Гюнівська» вклала в обробіток поля додаткові кошти по рекультивації додаткове внесення мінеральних добрив та глибока культивація культиватором «Кейс» по знищенню нижніх бурянів (а.с.73, 77-78), крім того, позивач нарахував відповідачу в повному обсязі орендну плату за 2017 рік в строк, передбачений п.11 Договору оренди землі (а.с.68-70, 72). Лист-відповідь щодо неправомірності дій підприємства від 28.12.2017 року за підписом відповідача в якому остання вимагає змінити призначення запропонованої суми коштів на «відшкодування шкоди, завданої внаслідок фактичного позадоговірного користування земельною ділянкою», не спростовує доказів позивача щодо нарахування відповідачу орендної плати за 2017 рік, що підтверджується також беззастережним підписом ОСОБА_3 у відомості за липень 2017 року на виплату грошей орендної плати за земельний пай за 2017 рік (а.с.70).

Після 26.03.2017 року (після закінчення дії договору оренди землі) позивач продовжував користуватися спірною земельною ділянкою, проти чого відповідач не заперечувала.

Порядок поновлення договору оренди землі та зобов'язання учасників такого договору щодо здійснення певних дій задля продовження або припинення дії договору визначений на законодавчому рівні.

Стаття 764 Цивільного Кодексу України передбачає такий правовий механізм, як поновлення договору найму, який зводиться до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Аналогічні підстави поновлення договорів оренди землі закріплено у ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка конкретизує порядок такої пролонгації.

Зокрема, ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

За таких обставин відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» договір вже є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що не спростовується наданим представником відповідача ОСОБА_7 з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 99350955 від 05.10.2017 року, згідно з яким державним реєстратором внесено запис до реєстру про припинення іншого речового права, яким є саме право оренди земельної ділянки за договором оренди землі від 10.12.2013 року, оскільки вказаний запис було внесено до реєстру 02.10.2017 року, тобто на час розгляду спору щодо оренди земельної ділянки судом.

Судом вірно встановлено, що не отримавши до 26 квітня 2017 року від відповідача заперечення в поновленні договору оренди, 10 травня 2017 року позивач направив відповідачу відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» для підписання проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, яка згідно з ч.8 ст.33 Закону України «Про оренду землі» мала бути укладена сторонами в обов'язковому порядку.

01.06.2017 року відповідачем направлено відповідь на пропозицію укладення додаткової угоди за договором оренди землі, в якій з посиланням на норми ст.ст. 8,14, 41,55, 68 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Закону України «Про оренду землі» вона відмовляється від підписання додаткової угоди, не зазначаючи мотивів відмови від її підписання.

05.08.2017 року ОСОБА_3 підписала колективну заяву до Великобілозерського ВП ГУНП в Запорізькій області про захист прав землевласників. За результатами розгляду зазначеної заяви, заявникам було рекомендовано звернутися до суду, оскільки спори, повязані з орендою землі вирішуються у судовому порядку. Як зазначив представник відповідача, остання за захистом свого права до суду не зверталися.

Направлення 07 лютого 2017 року відповідачем до закінчення строку дії договору оренди листа про небажання поновлювати договір оренди не створює будь-яких прав та обов'язків для сторін у розумінні статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з положеннями ст.30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до п.34 договору оренди землі зміна умов договору здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

За статтею 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Доводи скарги щодо неможливості продовження дії договору на інших умовах щодо строку його дії, є такими що не відповідають умовам діючого на даний час законодавства, щодо строку дії договору оренди землі, про що зазначив і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів встановила, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Великобілозерського районного суду Запорізької області від 15 березня 2018 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: