___________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/7713/18
провадження № 2/520/5143/18
УХВАЛА

16.07.2018 року суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справі присвоєно єдиний унікальний номер 520/7713/18; головуючим визначено суддю Літвінову І.А.

Відповідачами у позовній заяві, вказана фізична особа ОСОБА_2.

За правилами частини шостої статті 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Одержаною на запит суду довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Черкаській області (вхід. б/н від 10.07.2018) підтверджено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 19 серпня 2016 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з частиною першою статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо повязані між собою позовні вимоги предявлені одночасно щодо декількох обєктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням обєкта, вартість якого є найвищою.

Позов ОСОБА_4 виник з приводу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 (нині Небесної Сотні) у м. Одесі.

Адреса розташування нерухомого майна територіально відноситься до Київського району м. Одеси.

Територіальна юрисдикція (підсудність) цивільної справи № 520/7713/18 Київському районному суду м. Одеси визначається за правилами частини першої статті 30 ЦПК України.

На цій стадії провадження судом не встановлено підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_4 чи відмови у відкритті провадження з підстав, передбачених у частині четвертій статті 185 чи частині першій статті 186 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_5 звернулась до суду, як особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки, в тому числі і через представника.

Позовна заява ОСОБА_5 підписана ОСОБА_6, як представником позивача, який діє на підставі довіреності від 31.08.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованої в реєстрі за № 2077, із строком дії до 31.08.2020 року.

Суд не приймає додану до позовної заяви копію довіреності, як доказ, що підтверджує повноваження представника, у звязку із незасвідченням цього доказу у встановленому статтею 95 ЦПК України порядку.

Крім того, при ознайомлені із додатками до позовної заяви встановлено, що жодна з приєднаних до неї копія письмових доказів не засвідчена.

Звертається увага позивача, що копії засвідчуються написом «копія відповідає оригіналу» чи «згідно з оригіналом», який підтверджується підписом засвідчувача із проставленням дати засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Окремо звертається увага позивача, що засвідченню підлягають тільки ті докази, оригінали яких знаходяться у позивача. Про наявність оригіналів у іншої особи позивач повинен зазначити у порядку, встановленому частиною пятою статті 95 ЦПК України.

Позивачем не виконані й вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в частині зобовязання зазначити у позовній заяві докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, позивач ОСОБА_4 не зазначає докази, якими має намір підтвердити наступні твердження у позовній заяві:

-народження ОСОБА_8 в Україні;

-тривале проживання ОСОБА_8 в Російській Федерації;

-абсолютне не володіння ОСОБА_8 українською мовою;

-звернення ОСОБА_8 за допомогою в перекладанні з української на російську мову до позивача;

-дані інших осіб, які здійснювали допомогу ОСОБА_9 у перекладі;

-відсутність будь-яких стосунків за життя між відповідачем та ОСОБА_10;

-систематичність захворювань ОСОБА_9 з 2007 року до дати смерті 22.04.2017;

-перенесення ОСОБА_9 інсультів, наявність урологічних захворювань та захворювань очей;

-ненадання відповідачем допомоги ОСОБА_9;

-образливе ставлення ОСОБА_9 до ОСОБА_2;

-відмова ОСОБА_9 «знатися» з ОСОБА_2;

-факт того, що ОСОБА_10 не читав заповіт;

-факт того, що ОСОБА_10 не розумів змісту заповіту.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналогічні за змістом вимоги містять і частини друга та восьма статті 83 ЦПК України, якими встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У разі неможливості одержати докази самостійно позивач повинен до позовної заяви додати клопотання про їх витребування, що передбачено частиною третьою статті 177 ЦПК України та у відповідності до пункту 7 частини третьої статті 175 ЦПК України повідомити про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Пунктом 8 частини третьої статті 175 ЦПК України вимагається зазначати у позовній заяві докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначати щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Правиламич. 1 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязується додавати до позовної заявиїї копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Вказана норма не містить виключень та застережень. Позивач на це уваги не звернув, та не додав до позовної заяви для направлення відповідачу і третій особі копію додатку, зазначеного у п. 1 переліку, незважаючи на те, що цей додаток є доказом сплаченої позивачем грошової суми, вимогу про стягнення якої з відповідача позивач ставить у пункті 2 позовних вимог.

У відповідності до статті 185 ЦПК України судом постановлюється ухвала про залишення позовної заяви без руху і встановлюється строк усунення недоліків.

При винесенні ухвали судом враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_7 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням доступу до суду.

Позивачу слід взяти до уваги, що якісна підготовка справи до судового розгляду спрямована в першу чергу на захист прав самого позивача та забезпечення розгляду справи без зволікань, з додержанням розумних строків, в порядку спрощеного позовного провадження, наслідком чого є економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, повязаних із безпосереднім розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 95, 175-177, 185, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним - залишити без руху.

Встановити позивачеві строк усунення недоліків шляхом повного виконання вимог, встановлених статтями 95, 175, 177 ЦПК України щодо форми, змісту та порядку подання позовної заяви відповідно до мотивувальної частини цієї ухвали протягом десяти днів з дня одержання копії ухвали.

Забезпечити позивачу умови для засвідчення копій письмових доказів, доданих до позовної заяви безпосередньо у приміщені суду. Обовязок по виконанню цієї частини ухвали покласти на секретаря судового засідання Молодова В.С.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою до суду, розяснивши, що у випадку виконання ухвали та усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона буде вважатись поданою у день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачеві разом із доданими до неї матеріалами, що не позбавить позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Літвінова І. А.