УХВАЛА

12.07.2018 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши заявлений самовідвід у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 до Державної установи «Львівська виправна колонія (№48)» та Львівської міської ради в особі виконавчого комітету про захист відновлювального права на позачергове отримання житла,-

встановив:

до Франківського районного суду м. Львова звернувся ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 із вказаним позовом.

Ухвалою судді від 30.05.2017 позовна заява залишена без руху у звязку із недотриманням вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України в редакції, діючій на час подання заяви.

Матеріали справи для вирішення питання щодо відкриття провадження передано 24.04.2018 на розгляд судді і невідкладно вирішено питання про відкриття провадження у справі (ухвала від 24.04.2018)

Суддя Козюренко Р.С. заявив самовідвід, оскільки існують підстави вважати, що розгляд справи може викликати в учасників провадження сумніви в його обєктивності та неупередженості.

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Згідно з ч.1 ст.39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

За приписами ч.3 ст. 39 ЦПК України, самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В силу положень ст. 6 Конвенцієї про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і обєктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У звязку зі скаргами на адресу судді представника позивача ОСОБА_2, зокрема, скарга останнього до Вищої ради правосуддя, слід дійти висновку, що розгляд справи даним складом суду може викликати в учасників провадження сумніви в його обєктивності та неупередженості, а відтак про наявність підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

В силу змісту ч.2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід (самовідвід), якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи вищенаведене, з метою виключення підстав та мотивів позивача чи відповідача для сумніву у безсторонності, уникнення в подальшому сумнівів щодо упередженості чи обєктивності розгляду справи, а також упередження скарг та відводів в адресу судді, забезпечення законності судових рішень, недопущення тяганини у розгляді, слід дійти висновку про наявність підстав для задоволення самовідводу.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 36, 38-41, 258-261 ЦПК України, суд, -

постановив:

Самовідвід судді Козюренка Р.С. щодо розгляду цивільної справи №465/3096/17 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 до Державної установи «Львівська виправна колонія (№48)» та Львівської міської ради в особі виконавчого комітету про захист відновлювального права на позачергове отримання житла- задоволити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Р.С. Козюренко