Справа № 630/357/18
Провадження № 2/630/260/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 630/357/18 (провадження № 2/630/260/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, -

встановив:

В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 25 лютого 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який було розірвано 08 грудня 2015 року. Під час шлюбу з відповідачем у них 16 травня 2006 року народилась донька, ОСОБА_3, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач в свою чергу матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Саме тому позивач була змушена звернутися з позовом до суду.

Ухвалою суду від 26 червня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила суду, що до березня 2017 року відповідач, поки працював офіційно на залізниці, сплачував аліменти в добровільному порядку. Після звільнення він лише один раз сплатив їй 500,00 грн. в якості аліментів на утримання доньки, та ще 500,00 грн. подарував доньці на день народження. Вона, ОСОБА_1, офіційно працевлаштована та отримує щомісяця по 6000,00 грн. заробітної плати. З цих грошей вона погашає кредити, які взяла на лікування своїх батьків-пенсіонерів, та утримує доньку. Але доходів не вистачає для надання дитині для задоволення потреб доньки в харчуванні, одязі та придбання необхідних канцтоварів для школи. Для неї важливо, аби відповідач теж надавав допомогу в утримання доньки; для неї достатньо буде і мінімального розміру аліментів. Але відповідач не бажає добровільно сплачувати аліменти, тому вона звернулась до суду.

Відповідач ОСОБА_2 отримав копію позову та копію ухвали про відкриття провадження в справі 05 липня 2018 року, але у визначений для нього строк відзив на позов не подав.

В судовому засідання відповідач ОСОБА_2 пояснив, що згоден сплачувати аліменти лише в розмірі від 500,00 до 600,00 грн. в місяць, бо він офіційно не працює, має на утримання дружину та новонародженого сина. Він змушений був звільнитися з останнього місця роботи, бо витрати на дорогу складати значну суму. Тому він працює неофіційно та отримує у такий спосіб дохід від 5 до 6 тисяч грн. на місяць, з який оплачує комунальні послуги та утримує дружину і сина. Він згоден з обовязком утримувати доньку, яка проживає разом з матір'ю, позивачем у справі, але не згоден з тим, що повинен сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини, так як не працює та зазнав ушкоджень ноги внаслідок ДТП на початку 2000-х років, через що йому протипоказана важка фізична праця. Але до тепер він так і не оформив собі інвалідність.

В судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року, який було розірвано на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 26 листопада 2015 року, ухваленого в справі № 630/760/15-ц за позовом ОСОБА_1

Під час шлюбу у сторін 16 травня 2006 року народилась донька, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 041551, виданого 23 травня 2006 року відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківської області.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Аналізуючи наведені норми Сімейного кодексу України, слід дійти висновку, що визначальною у вирішенні питання про присудження аліментів є та обставина, з ким з батьків проживає дитина.

Наразі, дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю, ОСОБА_1, та перебуває на її утриманні, що визнано відповідачем в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В той же час, ч. 3 ст. 184 СК України передбачає право для того з батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 в позові наполягала на стягненні з відповідача аліментів в частці від його заробітку. Але їй було відомо про те, що відповідач офіційно не працює та цим обґрунтовує неможливість сплати аліментів. В той же, час, позивач вказала суду, що її влаштує мінімальний розмір аліментів, аьи лише відповідач надавав допомогу на утримання доньки.

Але на даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому стягує з нього аліменти на користь позивача на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, та платника аліментів, який є працездатною людиною, отримує мінливий доходи від роботи, яку виконує без офіційного працевлаштування, тому стягує з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що не суперечить інтересам позивача.

В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, оскільки позивачем не надані належні та допустимі докази того, що дитина потребує утримання саме в такому розмірі, як вказано у позовній заяві.

Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Керуючись ст.ст. 180-184 СК України, ст.ст. 10-13, 81, 82, 141, 263, 265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний № НОМЕР_1, адреса реєстрації: Харківська область, м. Люботин, вул. Княжа, 46, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний № НОМЕР_2, адреса реєстрації: Харківська область, м. Люботин, вул. Миру, 23, аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (р/р: 6001, одержувач: ГУК у м. Києві, , Банк одержувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код бюджетної класифікації 22030106).

В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 24 липня 2018 року.

Суддя О. О. Малихін