АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Справа №752/8150/16-ц
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/6386/2018
У Х В А Л А

12 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представників громадянина Греції ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 6 грудня 2016 року (суддя Хоменко О.Л.) у цивільній справі за клопотанням ОСОБА_6 заінтересована особа: ОСОБА_9 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

встановив:

ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 грудня 2016 року клопотання задоволено, визнано на території України рішення суду з сімейних справ міста Престона Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії від 13 грудня 2013 року та постанову від 9 та 10 листопада 2014 року у справі PR12D00876 про розірвання шлюбу та поділ майна між ОСОБА_6 та ОСОБА_9.

14 червня 2018 року представники громадянина Греції ОСОБА_3, який не брав участі у справі, подали до суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, в якій посилаються на те, що судом вирішено питання про право власності на житловий будинок № АДРЕСА_1, який на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2015 року належить заявнику на праві власності, тому судом вирішено питання про право особи, яка не брала участі у справі.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали суду, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК України, редакція якої діє на момент подання апеляційної скарги, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначених процесуальних норм право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, лише за умови, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Дана норма процесуального права розміщена у параграфі 2 глави 1 «Апеляційне провадження», тобто до параграфу 3 «Апеляційний розгляд», тому встановлення чи вирішувалося судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки

- 2 -

особи, яка не приймала участі у справі, можливе до апеляційного розгляду.

Аналіз вказаних норм процесуального права дає підстави для висновку, що у разі наявності достатніх матеріалів на час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження для висновку чи вирішено судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не брала участі у справі, то підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 грудня 2016 року визнано на території України рішення суду з сімейних справ міста Престона Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії від 13 грудня 2013 року та постанову від 9 та 10 листопада 2014 року у справі PR12D00876 про розірвання шлюбу та поділ майна між ОСОБА_6 та ОСОБА_9. При цьому, судом було зазначено, що вказане рішення не підлягає примусовому виконанню на території України.

Рішенням суду з сімейних справ міста Престона Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії від 13 грудня 2013 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розірвано. Рішення набуло чинності 26 листопада 2014р.

Згідно постанови окружного судді Ансона суду з сімейних справ, який засідає у Престоні, який розглядав справ 9 і 10 жовтня 2014р. і 26 листопада 2014р., (у частині будинку АДРЕСА_1, ця постанова винесена на підставі того, що будь-який судовий процес/позови/претензії, які порушуються/подаються позивачем (ОСОБА_6.) стосовно власності за адресою АДРЕСА_1, повинні здійснюватися від її власного імені та за її власний рахунок. Також суд ухвалив, що відповідач (ОСОБА_9.) передає позивачу (ОСОБА_6.) усю належну йому нерухомість і майнові інтереси, якщо такі є, за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до арешту/податку на власність на користь «Агрокомбанку» (який також відомий англійською мовою як «Аграрний комерційний банк») і у будь-яких оригінальних документах, пов'язаних з тією власністю, і/або судовій справі стосовно неї. Для виконання цього пункту відповідач повинен доставити позивачу до 16:00 10.12.14 усі оригінальні документи, які знаходяться у його власності, на його зберіганні чи під його контролем, які пов'язані з тією власністю, і/або такою судовою справою.

Рішення набрало законної сили 26 листопада 2014р.

За змістом вищезазначеного судового рішення ОСОБА_6 надано право замість ОСОБА_10 приймати участь у судових справах, які існують з приводу будинку АДРЕСА_1, і ОСОБА_10 зобов'язаний передати ОСОБА_6 всі наявні у нього документи з приводу вказаного будинку.

Отже, судовим рішення не визнавалося право власності за ОСОБА_6 на будинок АДРЕСА_1, а відтак і Голосіївським районним судом м. Києва не визнавалося таке судове рішення, тому і не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси або обов'язки ОСОБА_3. на вказаний будинок.

Доводи апеляційної скарги про те, що державний реєстратор на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 6 грудня 2016 року зареєстрував за ОСОБА_6 право власності на вищезазначений будинок, не можуть бути підставою для висновку, що вказаною ухвалою суду було вирішено питання про права, свободи, інтереси або обов'язки ОСОБА_3 на вказаний будинок, оскільки такого судового рішення судом прийнято не було, а правомірність дій державного реєстратора не підлягає перевірці при розгляді даної справи.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у прийнятті апеляційної скарги представників громадянина Греції ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 грудня 2016 року необхідно відмовити, а апеляційну скаргу повернути заявнику.

- 3 -

Керуючись ст. 352 ЦПК України, суддя

ухвалив:

відмовити у прийнятті апеляційної скарги представників громадянина Греції ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 грудня 2016 року у цивільній справі за клопотанням ОСОБА_6, заінтересована особа: ОСОБА_9 про визнання рішення іноземного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя