ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року

м.Суми

Справа №583/1547/18

Номер провадження 22-ц/788/1192/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1;

особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Сітак Наталія Юріївна;

заінтересовані особи - ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у Сумській області;

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2018 року, в складі судді Ільченко В.М., ухвалене у м. Охтирка,

в с т а н о в и в:

02 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, мотивуючи тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2017 року у справі № 583/1355/17 її позов задоволений шляхом стягнення з ОСОБА_3 витрат на правову допомогу в розмірі 160 грн.

На підставі поданого виконавчого листа Роменським ВДВС відкрито виконавче провадження № 55648508, відповідальний за виконавче провадження державний виконавець Сітак Н.Ю.

Боржник ОСОБА_3 отримує постійний дохід від пенсійного забезпечення, має інші види та джерела доходів, які державним виконавцем не були перевірені та виявлені.

Зазначає, що державний виконавець Сітак Н.Ю. не вчинила всіх необхідних, можливих, повних та своєчасних дій по примусовому виконанню рішення суду в повному обсязі та обмежилась тільки відкриттям виконавчого провадження.

Просила визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Роменського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області Сітак Н.Ю. щодо нездійснення стягнення наявних коштів у банках та інших фінансових установах та рахунках боржника ОСОБА_3, невжиття заходів щодо опису і арешту рухомого та нерухомого майна боржника, невчинення належних, допустимих та необхідних заходів примусового характеру по виконанню рішення Охтирського міськрайонного суду від 05 грудня 2017 року у справі № 583/1355/17.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою її скаргу задовольнити в повному обсязі.

При цьому зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що постанова державного виконавця у виконавчому провадженні № 54065867 Роменського міськрайонного відділу ДВС від 25 травня 2018 року про об'єднання у зведене виконавче провадження декілька виконавчих проваджень, на яку посилається суд першої інстанції, взагалі не існує.

Крім того, державний виконавець не перевірив і не виявив, що боржниця отримує постійний дохід від пенсійного забезпечення, має інші види та джерела доходів.

У відзиві на апеляційну скаргу старший державний виконавець Роменського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області Сітак Н.Ю. зазначає, що 30 травня 2018 року боржником ОСОБА_3 на депозитний рахунок відділу ДВС внесені кошти в сумі 2104,71 грн. на погашення суми боргу за виконавчими документами, які перебувають на виконанні відділу ДВС та кошти на погашення сум боргу по виконавчому збору та витратам виконавчого провадження. Кошти на користь стягувача ОСОБА_1 не розподілені по причині відсутності в заяві про відкриття виконавчого провадження реквізитів рахунку стягувача, на який необхідно провести перерахування стягнутих з боржника коштів. Стягувачу ОСОБА_1 надіслано повідомлення з роз'ясненням порядку отримання коштів, стягнутих з боржника ОСОБА_3

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Учасники справи повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області Сітак Н.Ю. від 29 січня 2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/583/707/17, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу в сумі 160 грн.(а.с. 36).

Постановою старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області Сітак Н.Ю. від 25 травня 2018 року у ВП № 54065867 об'єднано виконавчі провадження № № 54065867, 55646683, 55648508,55648769 у зведене виконавче провадження № 56481657 (а.с. 38).

Постановою старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області Сітак Н.Ю. від 25 травня 2018 року у ВП № 55648508 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_3, що отримує у ФОП ОСОБА_4 (а.с. 37).

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги мотивована тим, що фактично вимога за скаргою ОСОБА_1 про зобов'язання державного виконавця вжити і застосувати належні, допустимі та необхідні заходи примусового характеру по виконанню рішення Охтирського міськрайонного суду від 05 грудня 2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 160 грн. вже задоволена, права стягувача поновлені, зокрема винесенням державним виконавцем постанови про звернення стягнення на доходи боржника.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Статтею 10 цього Закону передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст. 18 Закону визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 68 Закону, за іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що державним виконавцем були усунуті порушення прав стягувача за виконавчим провадженням і виконані необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме винесена постанова про примусове виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на заробітну плату, яку боржник отримує від фізичної особи - підприємця.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні постанова старшого державного виконавця Роменського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ Сітак Н.Ю. про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження спростовується матеріалами справи, оскільки під час судового розгляду справи старшим державним виконавцем Роменського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ Сітак Н.Ю. 25 травня 2018 року в рамках виконавчого провадження № 54065867 винесена постанова про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження виконавчих проваджень № № 54065867, 55646683, 55648508, 55648769, серед яких є ВП № 55648508, по якому винесена постанова від 25 травня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що знаходиться в матеріалах справи (а.с. 38).

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що державний виконавець не перевірив і не виявив, що боржник отримує постійний дохід від пенсійного забезпечення, має інші види та джерела доходів, не ґрунтується на доказах.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем 25 травня 2018 року в рамках виконавчого провадження № 55648508 була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_3, у якій чітко зазначено, що боржник ОСОБА_3 працює та отримує дохід у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та зобов'язано фізичну особу-підприємця здійснювати відрахування із заробітної плати ОСОБА_3 (а.с. 37).

Таким чином, на момент постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції права стягувача були поновлені державним виконавцем Роменського міськрайонного відділу ДВС Сітак Н.Ю. Нею були вчинені всі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_3, а тому суд обгрунтовано не вбачав підстав для задоволення скарги та зобов'язання державного виконавця усунути порушення.

Крім того, як убачається з відзвиву на апеляційну скаргу, 30 травня 2018 року боржником ОСОБА_3 на депозитний рахунок відділу ДВС внесені кошти в сумі 2104,71 грн. на погашення суми боргу за виконавчими документами, які перебувають на виконанні відділу ДВС та кошти на погашення сум боргу по виконавчому збору та витратам виконавчого провадження. Кошти на користь стягувача ОСОБА_1 не розподілені по причині відсутності в заяві про відкриття виконавчого провадження реквізитів рахунку стягувача, на який необхідно провести перерахування стягнутих з боржника коштів. Стягувачу ОСОБА_1 надіслано повідомлення з роз'ясненням порядку отримання коштів, стягнутих з боржника ОСОБА_3

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко

С.С. Ткачук