Єдиний унікальний номер: 448/293/17
Провадження № 2/448/153/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.07.2018 року м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

секретар Романченко І.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2 сільська рада Мостиського району Львівської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільська рада Мостиського району Львівської області, треті особи Мостиська державна нотаріальна контора, Мостиська районна державна адміністрація Львівської області та Відділ у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 12.07.2007року померла ОСОБА_3, якій належала земельна ділянка площею 1,66га, що розташована на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю.

Стверджує, що позивачка спадщину фактично прийняла, однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначену земельну ділянку (оригіналу сертифікату) та неможливість отримання його дублікату, позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачкою право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

У судове засідання позивачка не зявилася, проте подала заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільська рада Мостиського району Львівської області у судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та зазначає, що не заперечує проти позову.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи Відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, у судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності чи відкладення справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Судом встановлено, що 12.07.2007року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 (матері позивачки).

До складу даної спадщини входить право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПАФ «Балицька» розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №451911 від 07.07.2016року.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є донька померлої ОСОБА_1 (позивачка у справі), яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52150890 від 04.06.2018року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_3 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, які б прийняли спадщину чи претендували б на таку, крім позивачки, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку (оригіналу вищевказаного сертифікату) позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №451911 від 07.07.2016року; копією довідки, виданою Балицькою сільською радою Мостиського району Львівської області №02-18/463 від 29.07.2016 року; копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) щодо спадкодавця ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно вимог ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Таким чином, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.12, 13, 76-81, 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 14.01.1942року народження, право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПАФ «Балицька» розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №451911 від 07.07.2016року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.07.2007року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус