АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Єлізаренко І.А., Красвітної Т.П., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (треті особи: Публічне акціонерне товариство «АКТА БАНК», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») про поділ майна, грошових вкладів, стягнення компенсації за часину квартири; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (треті особи: Публічне Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5) про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, визнання права власності стягнення компенсації,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до ОСОБА_2 з позовом, в останній редакції якого просила здійснити поділ нажитого в період їх шлюбу майна, на її користь стягнути 579 709грн.32коп. (екв.27 216,40 доларів США) грошової компенсації за 1/2 частину виплаченої в період шлюбу вартості квартири АДРЕСА_1, 106 500грн. (екв.5000 доларів США) грошової компенсації за 1/2 частину вартості ливарного обладнання по виготовленню зубних протезів, 1/2 частину грошового вкладу в розмірі 3000 доларів США на період 01.02.2013р. та визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння №117 по вул. Комсомольська у с.Шульгівка Петриківського району Дніпропетровської області, на 1/2 частину земельних ділянок за адресою: Дніпропетровська область, с. Шульгівка, Петриківський район, вул.Леніна відповідно площею 0,25 га та 0,25 га.

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 із зустрічним позовом, в останній редакції якого просив встановити факт його проживання з нею однією сімєю в період з січня 1996 року по 16.10.1997р.; визнати обєктами спільної сумісної власності подружжя в рівних частках квартири №21 та №90 в будинку №2 по вул. Максима Дія (вул. Шелгунова) у м. Дніпро, автомобіль «Mitsubichi Lancer», 2004 року випуску, № НОМЕР_1, автомобіль «SUZUKI SX 4», 2011 року випуску, № НОМЕР_2; поділити спільне сумісне майно, придбане в період фактичного проживання однією сімєю та в зареєстрованому шлюбі, а саме, виділити з визнанням права власності - йому квартиру АДРЕСА_2 (вул. Шелгунова) в м. Дніпро, автомобіль «MitsubichiLancer», 2004 року випуску, № НОМЕР_1, а ОСОБА_3 - квартиру АДРЕСА_3 (вул. Шелгунова) в м. Дніпро та автомобіль НОМЕР_3; стягнути з ОСОБА_3 на його користь 45177грн.38коп. грошової компенсації 1/2 частини різниці вартості автомобілів та 255 092грн.23коп. як 1/2 частину грошових коштів, сплачених ним ПАТ «Дельта Банк» за період з 02.03.2013р. по 10.08.2017р. на виконання кредитного договору. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що з січня 1996 року вони перебували у фактичних шлюбних стосунках, а з 17.10.1997р. у зареєстрованому шлюбі. У лютому 2013 року припинили шлюбні стосунки, а рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.06.2014р. їх шлюб розірвано. 31.03.1997р., за півроку до реєстрації шлюбу вони спільно придбали квартиру АДРЕСА_4, у період шлюбу 04.08.2008р. квартиру №21 у цьому ж будинку, 28.04.2005р. автомобіль «Mitsubichi Lancer», №АЕ 57-69 АН, а 05.11.2011р. автомобіль «SUZUKI SX 4» №АЕ 7382ЕР. Квартира АДРЕСА_5 придбана за спільні сімейні накопичення та за цільові кредитні кошти на придбання нерухомості у розмірі 40 000доларів США, отримані на підставі укладених ним з ВАТ «Сведбанк» 04.08.2008р. кредитного договору та іпотечного договорів. З лютого 2013 року, часу фактичного припинення шлюбних відносин, виконання кредитних зобовязань здійснювалося ним без участі ОСОБА_3 та у період по 10.08.2017р. сплачено правонаступнику кредитора ПАТ «Дельта Банк» суму у розмірі 28 272,12 доларів США (екв.510 184грн.47коп.). Вважав, що ? частина з вказаних коштів має бути стягнута на його користь з ОСОБА_3, яка несе рівний ним обовязок по поверненню кредиту.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.12.2017р. ухвалено: позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на її користь 1/2 частину грошового вкладу в розмірі 31950грн., а в іншій частині позову їй відмовлено; позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, визнати спільним сумісним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набуте під час шлюбу майно, а саме, квартиру АДРЕСА_5, автомобіль «Mitsubichi Lancer», №АЕ 57-69 АН, автомобіль «SUZUKI SX 4» №АЕ 7382ЕР; розділити спільне сумісне майно подружжя, виділити ОСОБА_3 автомобіль «SUZUKI SX 4», №АЕ 7382ЕР; виділити ОСОБА_2 автомобіль «Mitsubichi Lancer», №АЕ 57-69 АН; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 45167грн. грошової компенсації 1/2 частини різниці вартості автомобілів, в іншій частині позову йому відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати вказане рішення суду в частині відмови йому у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення 1/2 частини грошових коштів, сплачених ним одноособово на виконання умов кредитного договору на купівлю нерухомості після припинення подружніх стосунків в період з 02.03.2013р. по 10.08.2017р. в розмірі 255 092грн.23коп., посилаючись на невідповідність рішення суду вимогам закону та обставинам справи у цій частині.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні на користь ОСОБА_2 частини сплачених ним на виконання кредитного договору грошових коштів з ухваленням у цій частині нового рішення за такими підставами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 17.10.1997р. зареєстровано шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з присвоєнням останній прізвища «Чепурко» (а.с.9 т.1). Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.06.2014р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано. Рішенням суду встановлено, що шлюбні відносини сторони фактично припинили з лютого 2013 року (а.с.100-102 т.4).

Відповідно записам паспорта громадянки України 09.07.2015р. ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на «Батталья», а з 07.11.2008р. зареєстрованим місцем її проживання є квартира АДРЕСА_6 (вул. Шелгунова) у м.Дніпро (а.с. 221-222 т.2).

У період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_6 придбано:

28.04.2005р. автомобіль «Mitsubichi Lancer», 2004 року випуску, чорного кольору, кузов № НОМЕР_4, №АЕ 5769 АН, 05.11.2011р. автомобіль «SUZUKI SX 4», 2011 року випуску, оранжевого кольору, кузов № НОМЕР_5, №АЕ 7382 ЕР (а.с. 14 т.1, 84 т.4), обладнання для ливарної лабораторії по виготовленню зубних протезів вартістю 54115грн.92коп. (а.с. 235 т.1), на імя ОСОБА_2 оформлено банківський рахунок на сумі 3000 доларів США, що еквівалентно 63900грн. (а.с. 76 т.1), на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2008р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_9 за реєстровим № 5491, квартиру АДРЕСА_6 (вул. Шелгунова) у м.Дніпро загальною площею 53,5 кв.м., за 386602грн. (а.с. 11-13 т.1).

04.08.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0317/0808/45-027на купівлю житлової нерухомості, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 40000 доларів США на строк до 04.08.2020р. включно з цільовим призначенням кредиту для здійснення розрахунків за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 (вул.ОСОБА_10) у м.Дніпропетровську. У договорі ОСОБА_6 безпосередньо засвідчила про надання чоловіку своєї згоди на отримання кредиту на передбачених договором умовах (а.с. 78-86 т.1).

04.08.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6 укладено договір поруки №0317/0808/45-027-Р-1, за умовами якого остання як поручитель зобовязалась солідарно відповідати за виконання зобовязань за вказаним кредитним договором (а.с. 28,29 т.2).

04.08.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №0317/0808/45-027-Z-1, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_8 (вул.ОСОБА_10) в м.Дніпропетровську (а.с. 87-90 т.1).

За договором купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012р., укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», останній набув право вимоги за іпотечним договором №0317/0808/45-027-Z-1 від 04.08.2008р., укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 (а.с. 71-73 т.1). ОСОБА_2 надано копії квитанцій про оплату ним кредитних сум ПАТ «Дельта Банк» на виконання зобовязань за кредитним договором №0317/0808/45-027 від 04.08.2008р. (а.с.141-166 т.3, а.с.15-31 т.4).

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції на підставі ст.ст.60,70 СК України ухвалив рішення, яким ухвалив позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на її користь 1/2 частину грошового вкладу в розмірі 31950грн., а в іншій частині позову їй відмовлено; позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, визнати спільним сумісним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набуте під час шлюбу майно, а саме, квартиру АДРЕСА_5, автомобіль «Mitsubichi Lancer», №АЕ 57-69 АН, автомобіль «SUZUKI SX 4» №АЕ 7382ЕР; розділити спільне сумісне майно подружжя, виділити ОСОБА_3 автомобіль «SUZUKI SX 4», №АЕ 7382ЕР; виділити ОСОБА_2 автомобіль «Mitsubichi Lancer», №АЕ 57-69 АН; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 45167грн. грошової компенсації 1/2 частини різниці вартості автомобілів та відмовивши йому в іншій частині позову.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_3 частини сплачених ним на виконання кредитного договору грошових коштів після припинення шлюбних відносин, суд першої інстанції посилався на те, що спільною сумісною власністю подружжя виключно є лише та частка квартири, кредит за яку сплачений ними у шлюбі, а частка квартири, кредит за який сплачений після розлучення одним із подружжя є його приватною власністю і не підлягає розподілу.

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Встановлено, що цивільні права та обовязки, зокрема, боргові зобовязання на підставі укладених 04.08.2008р. кредитного та іпотечного договорів та договору поруки з приводу оплати придбаної подружжям ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_9 виникли в інтересах їх сім'ї та створили обовязки для обох із подружжя, у тому числі, і для ОСОБА_3 ОСОБА_2 посилався на те, що виконання кредитних зобовязань за вказаним кредитним договором у період часу з лютого 2013 року - фактичного припинення шлюбних відносин, по 10.08.2017р. здійснювалося ним особисто без участі ОСОБА_3, на підтвердження чому надав копії відповідних квитанцій. ОСОБА_3 вказаний факт не оспорювала і доказів тому, що після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_2 вона брала участь у поверненні кредитних коштів, не надала. Між тим, як вбачається з відомостей паспорта та довіреності ОСОБА_3 зареєстрованим місцем її проживання з 07.11.2008р. є саме квартира АДРЕСА_6 (вул. Шелгунова) у м.Дніпро (а.с. 221-222 т.2, а.с.154 т.4), а заявлені у даній справі її вимоги стосувалися стягнення грошової компенсації за 1/2 частину саме вартості цієї квартири (1/2 частина від 54 432,81 доларів США = 40 000 доларів США + 14 432,81 доларів США).

Згідно наданих ОСОБА_2 копій квитанцій у період з 02.03.2013р. по 10.08.2017р. включно ним на виконання кредитного договору сплачено суму 439 882грн.23коп. (а.с.141-166 т.3, а.с.15-31 т.4), половина від якої складає 219 941грн.11коп. Помилково надані подвійні копії квитанцій (а.с.150,151 т.3) до квитанцій (а.с. 144,146 т.3) апеляційний суд при визначенні загальної суми сплачених коштів не враховує.

Враховуючи передбачену ч.1 ст.70 СК України рівність часток подружжя та вимоги ч.1 ст.544, ст.1054 ЦК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню 219 941грн.11коп., сплачених останнім на виконання кредитного договору у період з 02.03.2013р. по 10.08.2017р. включно.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині відмови у стягненні на користь ОСОБА_2 частини сплачених на виконання кредитного договору грошових коштів не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення у цій частині на підставі п.3,4 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вказаної вимоги та апеляційної скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.258,367,374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року скасувати в частині відмови у стягненні на користь ОСОБА_2 частини сплачених на виконання кредитного договору грошових коштів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 219 941грн.11коп., сплачених останнім на виконання кредитного договору у період з 02.03.2013р. по 10.08.2017р. включно.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Судді : Пономарь З.М. Єлізаренко І.А. Красвітна Т.П.