Справа № 464/7202/17 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М
Провадження № 22-ц/783/980/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 27 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила збільшити розмір аліментів, визначений ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 03.08.2010 року на утримання доньки ОСОБА_4 з 21.06.2010 року. В обгрунтування позову покликається на те, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не надає належної та достатньої допомоги на утримання доньки. Зазначає, що відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік» мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років становить 1689 грн., а відтак, визначений розмір аліментів у сумі 500 грн. на даний час не становить навіть половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просила стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 27 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 03.08.2010 року та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що районний суд не звернув уваги на те, що матеріальне становище у відповідача не змінилося, він немає остійного, стабільного заробітку, офіційно не працевлаштований, відтак немає можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі. Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що у неї змінився матеріальний чи сімейний стан, що може бути підставою для збільшення розміру аліментів. Зазначає, що будь-яке рухоме та нерухоме майно у його власності відсутнє. Просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, від позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, тому їх неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їх відсутності, а фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 03 серпня 2010 року визнано мирову угоду між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відповідно до умов якої відповідач погоджується сплачувати аліменти у сумі 500 грн. на утримання доньки ОСОБА_4 з 21 червня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.23 вказаної Постанови, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Суд першої інстанції, збільшуючи розмір аліментів на утримання дитини, вірно виходив з того, що з 2010 року значно змінився розмір мінімального прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який на даний час становить 1860 грн., врахував вік дитини та збільшення витрат на її утримання та обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Належних та допустимих доказів про те, що матеріальне становище відповідача не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному розмірі, відповідачем суду не надано.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 27 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 17.07.2018р.

Головуючий

Судді: