Справа №560/235/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участю адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області до ОСОБА_4 про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 62710,00 грн.,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 та просить стягнути з відповідача на користь Висоцької сільської ради Дубровицького району упущену вигоду в сумі 62710 грн. та судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

Цивільний позов підписаний керівником Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5.

У судові засідання 26 квітня 2018 року, 31 травня 2018 року та 16 липня 2018 року позивач- керівник Сарненської місцевої прокуратури в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи суду не надавав.

Однак, до суду прибула співробітник Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6, підтвердивши повноваження службовим посвідченням та при цьому посилалася на лист Сарненської місцевої прокуратури від 30.05.2018 року за №36/3-647 вих-18 за підписом керівника Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 щодо допуску представника прокуратури Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури представляти інтереси Сарненської місцевої прокуратури без оформлення відповідної довіреності на представництво.

У зазначеному листі наявні посилання на норми ст.ст. 1, 7, 15, 21, 23 Закону України "Про прокуратуру", п. 1 Положення про службове посвідчення працівника прокуратури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2012 року №386, ст. 237 ЦК України та ст.ст. 56, 61, 62 ЦПК України і як висновок зазначено, що наведеними положеннями норм права не встановлено необхідності підтвердження довіреністю повноважень працівників органу прокуратури, у тому числі прокурорів місцевих прокуратур, як представників у цивільному процесі, які діють у межах своєї компетенції. Такі особи підтверджують свої повноваження службовим посвідченням.

Представник Висоцької сільської ради ОСОБА_8 у судовому засіданні повністю підтримала позицію співробітника Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що вважає безпідставним посилання на ОСОБА_9 України "Про прокуратуру" щодо представництва інтересів прокуратури в суді, оскільки Цивільний процесуальний кодекс України, який передбачає представництво інтересів інших осіб на підставі довіреності, має вищу юридичну силу по відношенню до Закону України "Про прокуратуру", а тому вважає за доцільне залишити позов без розгляду так як належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та наявні письмові докази і пояснення, приходить до наступного висновку.

Організація і порядок діяльності прокуратури України визначаються Законом України "Про прокуратуру".

Повноваження керівника місцевої прокуратури визначені нормами ст. 13 Закону України "Про прокуратуру", у відповідності до якої керівник місцевої прокуратури представляє місцеву прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями;

У разі відсутності керівника місцевої прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника місцевої прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника місцевої прокуратури.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов'язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Статтею 24 Закону України "Про прокуратуру" передбачено особливості здійснення окремих форм представництва інтересів громадянина або держави в суді, в тому числі передбачає право подання позовної заяви до суду.

При цьому, у частині 7 вказаної вище статті Закону передбачено, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Оскільки даний позов поданий в порядку цивільного судочинства, тому, зважаючи на вказану вище норму Закону, повноваження прокурора мають відповідати приписам Цивільного процесуального кодексу України, а саме ст. 62 даного Кодексу.

За правилами ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, оригінал якої або її копія, засвідчена у визначеному законом порядку, приєднується до матеріалів справи.

Отже, повноваження інших працівників прокуратури, які виконують функції прокурора щодо представництва інтересів держави чи громадянина в цивільному судочинстві, повинні бути підтверджені довіреністю, виданою керівником прокуратури.

Також, суд вважає безпідставними посилання співробітника Дубровицького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_6, як на підставу підтвердження повноважень представника прокуратури лише службовим посвідченням, на п. 1 Положення про службове посвідчення працівника прокуратури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2012 року №386. Згідно вказаного пункту службове посвідчення працівника прокуратури України є документом, який засвідчує належність посадової особи до системи органів прокуратури та підтверджує її повноваження, визначені Конституцією України, законом України "Про прокуратуру" та іншими законодавчими актами.

Вказаним Положенням чітко передбачено підстави та порядок видачі таких посвідчень та, відповідно, дані, які вказуються про особу, якій воно видається.

Тому, аналізуючи зміст Положення, можливо з упевненістю ствердити той факт, що вказані відомості у посвідченні не містять вказівки на процесуальні права та обов'язки сторони у справі, якими вони наділені у разі звернення до суду, відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України.

Між іншим, пунктом 9 Положення передбачено, що використання посвідчення допускається протягом перебування працівника прокуратури на відповідній посаді та лише під час виконання службових обов'язків.

У даному випадку слід розмежовувати поняття службових обов'язків та повноважень, наданих на ведення справи в суді від імені іншої особи на представлення її процесуальних прав та обов'язків.

Окрім того, судом враховано положення статті 6 ЦПК України, яка передбачає рівність перед законом і судом усіх учасників судового процесу.

Таким чином, суд вважає, що неявка позивача у судове засідання відбулася з причин ігнорування приписів цивільного процесуального законодавства, оскільки ст. 62 ЦПК України не передбачає привілеїв у відношенні прокурора при представництві інтересів інших осіб в суді.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Зі змісту ч.3 ст. 131 ЦПК України вбачається, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду із зазначеної підстави судом враховано, що позивача належним чином було повідомлено про судовий розгляд тричі; що всі ці рази були відсутні поважні причини неприбуття позивача або інформація про такі причини; а також відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст.257, ст.ст.352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Людинської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області до ОСОБА_4 про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 62710,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_9