Справа №201/6624/17
Провадження № 2/201/394/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

11.05.2017р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 3-4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 09.06.2017р. було відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання (а.с. № 26).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2017р. сторонам було надано строк на примирення та провадження у справі було зупинене на цей час (а.с. № 26).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 05.02.2018р. провадження по справі було відновлено (а.с. № 28).

Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 15.03.2008р. в Соборному районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 125. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, 28.06.2010р. народження та ОСОБА_4, 28.09.2012р. народження. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з серпня 2015р. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Спору щодо місця проживання дітей у сторін немає. Майнових спорів між сторонами також не існує.

В наданій до суду заяві від 09.07.2018р. позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати та винести рішення 09.07.2018р. за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 36).

Відповідачка в наданій до суду 09.07.2018р. заяві проти задоволення позову не заперечувала, зазначила період (серпень 2015р.) припинення шлюбних стосунків, після розірвання шлюбу бажала залишитися на прізвищі „ Мозгова (а.с. № 38).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200, ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що 15.03.2008р. сторони зареєстрували шлюб в Соборному районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 125 (а.с. №5).

Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3, 28.06.2010р. народження та ОСОБА_4, 28.09.2012р. народження (а.с. № 6-7).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо, діти проживають разом з відповідачкою.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з серпня 2015р. (майже три роки назад), і з цього часу більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, наданий судом сторонам строк для примирення 6 місяців результатів не дав (а.с. № 26), суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилась на розірвання шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 та ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв'язку із визнанням відповідачкою позовних вимог до початку розгляду справи по суті (у підготовчому засіданні), суд вважає за можливе повернути позивачу 50% від сплаченого судового збору при подачі даного позову по платіжному дорученню №0.0.761591347.1 від 11.05.2017р. в розмірі 320 грн. (а.с. №2) та приймаючи до уваги, що позивач не наполягав на стягненні з відповідачки судових витрат, то суд вважає за можливе віднести судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 320 грн. на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, ч.1 ст. 142, ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України), суд ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15.03.2008р. в Соборному районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 125 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, 28.06.2010р. народження та ОСОБА_4, 28.09.2012р. народження - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки ОСОБА_2 залишити - «Мозгова».

Судовий збір, сплачений ОСОБА_1 за платіжним дорученням №0.0. 761591347.1 від 11.05.2017р. на розрахунковий рахунок 0005, МФО отримувача 805012, код отримувача 37989269, банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, отримувач Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ, призначення платежу судовий збір в розмірі 640 грн. - повернути ОСОБА_1 (РНОКПП 296401872) в розмірі 50% від сплаченої суми, а саме 320 грн.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя : Н.В.Ткаченко