Справа № 350/25/18
Провадження № 22-ц/779/791/2018
Головуючий у 1 інстанції Максимів І. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Мелінишин Г.П., Томин О.О.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду від 26 квітня 2018 року під головуванням судді Максиміва І.В., в смт. Рожнятів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів. Позов мотивувала тим що, згідно рішення Рожнятівського районного суду від 20 липня 2012 року збільшено розмір аліментів які стягувались з відповідача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів його заробітків, але не менше встановленого законом мінімуму до 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які на даний час є занадто малими. Відповідач регулярно працює на сезонних роботах, має мінливі однак реально високі доходи, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Крім того, присуджений раніше розмір аліментів на утримання дитини є незначним, значно меншим за 50-ти відсотковий прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів та стягувати на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 26 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Рожнятівського районного суду від 20 липня 2012 року та зобов'язано стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, стягнення розпочато з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано виконавчий лист по справі № 913/1210/2012, виданий Рожнятівським районним судом.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував що вона не працює, отримує незначні кошти від реалізації продукції сільськогосподарського походження і з такими доходами вона не може в повній мірі забезпечити потреби дитини.

Вважає, що відповідач свої доходи приховує, в судовому засіданні він повідомляв, що працює на сезонних роботах та заробляє близько 1000 доларів США, і не спростовував того що, крім сезонних робіт за кордом, працює також і вдома, орючи людям земельні ділянки та отримує за це кошти.

Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування відповідач не бере взагалі.

Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі оскільки, згідно акту Перегінської селищної ради здійснює добудову(реконструкцію) будинку, де зараз проживає.

Всі речі, необхідні для дитини ОСОБА_2 купує самостійно, оплачує рахунки за комунальні послуги, за обіди в школі та спортивні секції.

Суд першої інстанції прийняв необґрунтоване рішення, оскільки аліменти на утримання дитини в мінімальному розмірі не забезпечать дитині належний життєвий рівень.

Судом при ухваленні рішення беззаперечно та однобічно прийнято до уваги лише докази (аргументи), відповідача, і те, що він погоджується лише на мінімальний розмір аліментів, надав неправильну оцінку всім її доказам.

Отже, суд першої інстанції при прийнятті рішення керувався одними доказами та не брав до уваги інші, що свідчить про неповне з'ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Дані порушення призвели до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення суду.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі та збільшити розмір аліментів які стягувати на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2 000 грн щомісячно до досягнення повноліття.

ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Зазначає, що працює періодично на сезонних роботах, стабільного заробітку немає, оскільки не має постійного місця роботи.

Щодо інформації про роботу вдома, а саме щодо здійснення оранки, ОСОБА_5 вказує, що в нього відсутні технічні засоби для такої роботи.

Щодо реконструкції будинку, то відповідач зазначає, що крім нього, дружини та їхньої дитини, в цьому будинку проживають ще два сини дружини від першого шлюбу. Дану добудову вони здійснюють за власні кошти.

Від сплати аліментів не відмовляється, затримки у виплаті коштів не було. Згідний з рішенням суду першої інстанції, оскільки не маючи постійного доходу більшу суму оплачувати не може.

Суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення, яке просить залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

З даних, що містяться у копії рішення Рожнятівського районного суду від 20 липня 2012 року (а.с.31-32) вбачається, що з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 18 травня 2012 року і до повноліття дитини.

Згідно довідки №716/12.9-36 виданої Рожнятівським районним відділом ДВС 30.11.2017 року вбачається, що у відповідача ОСОБА_5 заборгованості по сплаті аліментів не має (а.с.8).

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 по вул. Радова Права, 173 в смт. Перегінське, у важких матеріально-побутових умовах, що підтверджується довідками №7938/02-24, №7940/02-24 виданих Перегінською селищною радою 08 листопада 2017 року та актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.6,7,9).

Відповідач ОСОБА_5 разом з сім'єю проживає у будинку по АДРЕСА_1, який належав покійному чоловікові його дружини ОСОБА_7, від якої має малолітнього сина ОСОБА_8, 2012 року народження. В даному будинку також проживають діти його дружини від першого шлюбу, ОСОБА_9, 1998 року народження та ОСОБА_10, 1999 року народження, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного комісією Перегінської селищної ради від 28.03.2018 року (а.с.33).

Згідно роз'яснень, даних у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р. передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня -2027 гривень.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 930 гривень, а отже сплата аліментів відповідачем на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 гривень щомісячно, є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму. Тому суд у оскаржуваному рішенні зазначив, що позовна вимога про зміну розміру аліментів є обґрунтованою.

Суд першої інстанції, виходячи із засад справедливості та розумності, захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи вік дитини, стан здоров'я, її потреби на навчання та матеріальне утримання, враховуючи майновий та сімейний стан сторін, прийшов до правильного висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, однак у меншому розмірі, ніж просила позивач та обґрунтовано визначив розмір аліментів на дитину у твердій грошовій сумі щомісячно по 1 000 грн до досягнення повноліття.

Судом враховано, що відповідач одружений вдруге, має на утриманні іншу сім'ю, періодично працює на сезонних роботах від яких має нестабільні доходи, майновий стан позивача, яка не працює, проживає у важких матеріально-побутових умовах, а також врахував обов'язок обох батьків утримувати дитину (ст. 180 СК України).

З такими доводами погоджується і колегія суддів апеляційного суду і вважає їх правильними. Доводи апелянта про можливість сплати відповідачем аліментів у більшому розмірі не знайшли свого підтвердження в суді та не стверджені відповідними доказами.

Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості рішення суду і підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Рожнятівського районного суду від 26 квітня 2018 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 липня 2018 року.

Судді: І.В. Бойчук

Г.П. Мелінишин

О.О. Томин