У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

третьої особи ОСОБА_1

представника третьої особи адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Представник позивача адвокат ОСОБА_7 подав до суду заяву про забезпечення позову в якій просить в порядку забезпечення позову накласти арешт (заборону відчуження) на 7/24 частки квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2017 року за реєстровим № 736, виданим відповідачу ОСОБА_5 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6 В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим № 736, видане відповідачу ОСОБА_5 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Водночас, Ужгородським міськрайонним судом розглядається цивільна справа № 308/13066/16-ц, провадження у якій відкрито згідно ухвали від 07.02.2017 року, за позовом ОСОБА_8-Л.А. та ОСОБА_1 про визнання недійсною заяви про скасування заповіту від 28.01.2013 року № 54105142 та скасування нотаріальної дії щодо вчинення цієї заяви. Отже, в разі задоволення позову в цивільній справі № 308/13066/16-ц спадкоємці першої черги: відповідач ОСОБА_5 і третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 не будуть мати права на спадкування, а єдиним спадкоємцем залишиться ОСОБА_8-Л.А., оскільки буде мати право спадкувати за заповітом від 04.12.2012 року. При цьому у позивача є побоювання, що відповідач по справі, не очікуючи результатів розгляду судових справ здійснить відчуження належної йому частки квартири з метою невиконання рішення суду, що підтверджується висловами відповідача, який в розмові з третьою особою ОСОБА_1, зазначив, що для того, щоб його частка квартири не дісталася нікому здійснить дарування на користь церкви., про що остання готова засвідчити в суді.

Представник позивача в підготовче засідання не з»явився, до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача., в якій він також просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Третя особа та представник третьої особи в підготовчому судовому засіданні підтримали заяву про забезпечення позову. Просили задовольнити вказану заяву.

Відповідач ОСОБА_5 та третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6 в підгтовче засідання не з"явилися , хоча були повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином.

Заслухавши пояснення третьої особи та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149,150 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обовязковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим № 736, видане відповідачу ОСОБА_5 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Крім того, судом встановлено, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду також перебуває цивільна справа № 308/13066/16-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_8 до приватного нотаріуса Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсною заяви про скасування заповіту та скасування нотаріальної дії щодо вчинення цієї заяви.

У вказаних цивільних справах розглядається спір щодо спадкового майна, а саме частки в квартирі АДРЕСА_2.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

П. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову як обґрунтована підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з вимог ч. 1 ст. 149 ЦПК України, та з вимог ч. 1 ст. 150 ЦПК України, суд приходить до переконання, що клопотання позивача слід задовольнити та забезпечити позов шляхом накладення арешту (заборони відчуження) на 7/24 частки квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2017 року за реєстровим № 736, виданим відповідачу ОСОБА_5 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 149, 150, 158, 258, 260, 353, 354, 355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту (заборони відчуження) на 7/24 частки квартири АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання:вул. Ужанська, 24, с. Кам»яниця, Ужгородський район, Закарпатська область, 89412) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2017 року за реєстровим № 736, виданим відповідачу ОСОБА_5 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом п»ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Суддя: О.А. Придачук