_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2636/18
Провадження № 2/520/4070/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,

за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення сплаченого відповідно до попереднього договору авансу та процентів за користування чужими грошовими коштами,-

ВСТАНОВИВ:

06.03.2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму попередньої оплати (авансу) за договором про укладення договору купівлі-продажу (попереднім договором) від 28.03.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зареєстрованим в реєстрі за №361 з урахуванням процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 1420470,71 грн., а також судовий збір в розмірі 8810,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що 27.03.2016 року сторони за участю ріелтора агентства нерухомості ТОВ «Атланта» домовилися про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1 за 40000 доларів США, в звязку з чим 28.03.2016 року сторони уклали договір про укладення договору купівлі-продажу (попередній договір). Відповідно до внесених 17.11.2016 року змін строк для укладення основного договору продовжено до 28.07.2017 року. До підписання попереднього договору в рахунок оплати вартості обєкта нерухомості покупець ОСОБА_3 сплатив продавцю ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 1042813,28 грн., що еквівалентно 40000,00 доларів США. Однак відповідач свої обовязки за попереднім договором не виконав, посилаючись на те, що потрібно зробити ремонтні роботи в квартирі та інші обставини. Отримавши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.01.2018 року позивач дізнався, що вказана квартира на момент укладення попереднього договору належала відповідачу, однак перебувала в іпотеці та під забороною, а 11.11.2016 року відповідач ОСОБА_4 продав квартиру іншим людям. Оскільки основний договір не було укладено з вини відповідача ОСОБА_4 та враховуючи, що на дату звернення до суду повернення передоплати відповідачем не здійснено, позивачем здійснено розрахунок процентів за користування чужими коштами з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, які ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача.

Ухвалою від 30.03.2018 року провадження у справі відкрито.

Стороною відповідача до суду 07.05.2018 року було подано відзив, в якому представник відповідача посилається на те, що 28.03.2016 року між сторонами було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна та 17.11.2016 року були підписані зміни до договору, де було внесено поправку по строкам підписання основного договору до 28.07.2017 року. Приблизно за два місяці до дати підписання договору відповідач ОСОБА_4 звернувся до позивача ОСОБА_3 з вимогою встановити в даній квартирі перегородки для технічних замірів площі квартири для отримання та реєстрації права власності на квартиру, однак позивач відмовився та в подальшому процедуру щодо встановлення перегородок було перенесено на більш пізній термін березень 2018 року, в звязку з чим відповідач вважає, що основний договір не був укладений у визначений час з обєктивних причин. Також представник відповідача зазначає, що доданий до позову розрахунок є необґрунтованим, оскільки зроблений з посиланням на облікову ставку НБУ, що застосовується до кредитних відносин, а не до попереднього договору. На підставі викладеного сторона відповідача просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

23.05.2018 року представником позивача ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, в якому вона посилається на те, що оскільки розмір процентів за користування відповідачем належними позивачу грошовими коштами не встановлено договором, укладеним між сторонами, для визначення розміру процентів при вирішенні даного спору може бути застосована по аналогії закону норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України, згідно якої у разі, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Ухвалою суду від 13.06.2018 року задоволено клопотання сторони позивача про забезпечення позову та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4, в межах суми позову 1420470,71 грн. та заборонено його відчуження до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав наданий відзив та просить в задоволенні позову відмовити. При цьому вказав, що доводи сторони позивача відносно того, що відповідач провів відчуження об'єкту на користь іншої особи - ОСОБА_6 не була перешкодою для позивача виконати всі домовленності, оскільки ОСОБА_6 є повіреною особою відповідача та в разі необхідності ОСОБА_6 поверне відповідачу об'єкт.

Вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 27.03.2016 року за участю ТОВ «АТЛАНТА», ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір №24/5 про намір укласти угоду, згідно з яким власник ОСОБА_7 та набувач ОСОБА_8 зобовязались в майбутньому укласти та нотаріально посвідчити договір відчуження, відповідно до якого власник передає набувачу у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.10/. Пунктом 2.5 вказаного договору визначено, що договір відчуження обєкта має бути укладений та нотаріально посвідчений не пізніше 30.03.2016 року.

Згідно з Договором про укладення договору купівлі-продажу від 28.03.2016 року, укладеним між продавцем ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, вбачається, що сторони зобовязались у майбутньому, в строк до 28.12.2016 року, укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна у нотаріальній формі на умовах, визначених Попереднім договором /а.с.11/.

Відповідно до п. 2.2. Обєктом купівлі-продажу за Основним договором є квартира, що розташована на 20-му поверсі 21-го поверхового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Макаренка, будинок під №2-А, квартира під № 325, що складається з однієї житловою кімнати, загальною площею 79,0 кв.м., (загальна площа на момент підписання основного договору може бути змінена).

Пунктом 2.3. визначено, що вартість Обєктів визначається сторонами у сумі 1042813,28 грн., та згідно з п. 2.4. порядок розрахунків за Основним договором сплата вартості Обєкту повністю до підписання основного договору.

Згідно з п. 3 Договору про укладення договору купівлі-продажу від 28.03.2016 року в рахунок оплати вартості Обєкту Покупцем сплачується Продавцю до підписання цього договору сума в розмірі 1042813,28 грн., що на день укладання договору по курсу НБУ еквівалентно 40000,00 доларів США.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_3 з метою купівлі квартири АДРЕСА_3 було сплачено відповідачу ОСОБА_4 грошова сума в розмірі 1042813,28 грн., що на день укладання договору по курсу НБУ еквівалентно 40000,00 доларів США.

Відповідно до Договору про зміни до договору про укладання договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 28.03.2016 року за реєстровим №361, що також був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, сторони дійшли згоди щодо зміни строку укладення основного договору, а саме до 28.07.2017 року /а.с.12/.

Судом досліджено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, з якої вбачається, що 11.11.2016 року право власності відповідача ОСОБА_4 на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_4, припинено на підставі договору купівлі-продажу /а.с.13-16/.

Таким чином, судом встановлено, що 11.11.2016 року всупереч вимогам Договору про укладання договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 28.03.2016 року за реєстровим №361, відповідач ОСОБА_4 продав належну йому квартиру іншій особі, чим порушив права позивача ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Частиною 2 ст. 635 ЦК України визначено, що сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Оскільки договір купівлі-продажу квартири в установленому законом порядку між сторонами не укладено, передана відповідачу сума в розмірі 1042813,28 грн., що на день укладення договору по курсу НБУ еквівалентно 40000,00 доларів США є авансом, який підлягає поверненню у цьому ж розмірі.

Суд погоджується з позицією сторони позивача щодо того, що оскільки станом на дату предявлення позову повернення передоплати відповідачем не здійснено він зобовязаний сплатити проценти за користування чужими коштами, однак при цьому суд зазначає, що в даному випадку застосуванню підлягають положення ст. 625 ЦК України щодо зобовязання боржника сплатити три проценти річних від простроченої суми. За таких обставин, з урахуванням розміру грошової суми - 1042813,28 грн. та періоду прострочення з 12.11.2016 року стягненню підлягає сума в розмірі 40304,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи сторони відповідача про те, що саме позивач винний в тому, що не був укладений основний договір, не заслуговують увагу та відхиляться судом. Оскільки належних доказів відповідач не надав, а ствердження позивача про те, що відповідач продав об'єкт 11.11.2016 року, користувався коштами позивача та ще й укладав додатковий договір 17.11.2016 року не будучи власником квартири, були підтверджені в ході судового розгляду справи належними письмовими доказами.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 526, 533, 536, 570, 615, 625, 635, 693 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення сплаченого відповідно до попереднього договору авансу та процентів за користування чужими грошовими коштами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт серії КЕ 849337, виданий 04.12.1997 року Малиновським РВ м. Одеси, місце реєстрації: 65016, АДРЕСА_5) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, паспорт серії КМ 917592, виданий 02.10.2014 року Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) суму попередньої оплати (авансу) за договором про укладення договору купівлі-продажу (попереднім договором) від 28.03.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зареєстрованим в реєстрі за №361 з урахуванням процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 1106304,00 грн. /один мільйон сто шість тисяч триста чотири гривні 00 копійок/, яка складається з: 1066000,00 грн. /один мільйон шістдесят шість тисяч гривень 00 копійок/ - сума авансу (попередньої оплати) за попереднім договором купівлі-продажу квартири; 40304,00 грн. /сорок тисяч триста чотири гривні 00 копійок/ - проценти за користування чужими грошовими коштами.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт серії КЕ 849337, виданий 04.12.1997 року Малиновським РВ м. Одеси, місце реєстрації: 65016, АДРЕСА_5) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, паспорт серії КМ 917592, виданий 02.10.2014 року Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) судовий збір у розмірі 9162,40 грн. /девять тисяч сто шістдесят дві гривні 40 копійок/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення складено 20.07.2018 року.

Суддя Васильків О. В.