справа № 179/1016/18
провадження № 2/179/602/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Ковальчук Т.А.
при секретарі Хорольській І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом,
До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом.
Позивач в позові посилається на те, що06 травня 2010 року померла ОСОБА_2. Після її смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 4,840 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належала їй відповідно до державного акта серія ІІІ-ДП № 114951 від 27 січня 2003 року.
За життя ОСОБА_2 залишила заповіт від 19 травня 2009 року, посвідчений виконкомом Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в якому вказав позивача та ОСОБА_3 як спадкоємців всього свого майна.
У встановлений законом шестимісячний строк позивач подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки заповіт містить протиріччя щодо спадкування житлового будинку та земельної ділянки.
Позивач вважає, що має право спадкувати земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 оскільки є її єдиною спадкоємицею за заповітом та прийняла спадщину, інша спадкоємиця за заповітом не зверталася до нотаріуса у встановлений законом строку, у звязку із чим вважається, що відмовилася від прийняття спадщини. Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом.
Позивач в судове засідання не зявилася, нею до суду надано заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача Новопетрівської сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
В заповіті від 19 травня 2009 року, посвідченому секретарем виконкому Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 вказала позивача та ОСОБА_3, як спадкоємців всього свого майна (а. с. 5).
ОСОБА_2 померла 06 травня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 811385, актовий запис № 51 (а. с. 6).
Після смерті ОСОБА_2, 02 листопада 2010 року позивач подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, про що заведена спадкова справа № 209/2010 (а. с. 16). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві відмовлено, у звязку із суперечливістю заповіту (а. с. 31).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до державного акта серії ІІІ-ДП № 114951 від 27 січня 2003 року, земельна ділянка площею 4,840 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, належала ОСОБА_2 (а. с. 7).
Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
У відповідності до ч. 1 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.
В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту, який залишила померла ОСОБА_2, прийняла спадщину, у звязку із чим має право на спадкування. Інша спадкоємиця за заповітом. Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавала, у звязку із чим вважається такою, що не прийняла її. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 1269, 1270, 1233-1235 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, після ОСОБА_2, померлої 06 травня 2010 року, по праву спадкування за заповітом право власності на:
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Суддя Т.А.Ковальчук