АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/187/18 Головуючий у 1 інстанції -Васалатій К.А.
Унікальний №756/3819/16-ц Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018року м.Київ

Апеляційний суд м.Києва у складі:

Судді доповідача - Панченка М.М.

Суддів - Волошиної В.М., Кирилюк Г.М.

При секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 04 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійснимидоговорівпоруки,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ - «Універсал Банк»), третя особа ОСОБА_3, і просила винести рішення, яким визнати недійсними договори поруки, підписані невстановленою особою від її імені, як поручителя, а також підписані відповідачем ПАТ «Універсал Банк», як кредитором ОСОБА_3, на забезпечення кредитної відповідальності якого, і були укладені спірні договори поруки:

Позивачка послалась на ту обставину, що спірні договори поруки є фіктивними,оскільки вона особисто указані договори поруки не підписувала, а підписи на цих договорах є підробленими іншою особою.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 04 серпня 2016 року у позові відмовлено зтих підстав, що позивачка не навела суду доказів того, що вона не підписувала спірні договори /а.с.65-67/.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просить скасувати рішення Оболонського районного суду м.Києва від 04 серпня 2016 року, як постановлене на неповно зя»ясованих обставинах з порушенням вимог матеріального та процесуального права, та постановити нове рішення про задоволення позову.

В порядку п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Отже, справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

В силу ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач ПАТ - «Універсал Банк», а також третя особаОСОБА_3, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, а тому неявку до суду указаних учасників справи, суд розглядає, як неповажну. З урахуванням викладеного, відповідно до положень ст.372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд за їх відсутності.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не наведено доказів того, що вона не підсписувала спірні договори поруки, а тому, на думку суду, її позовні вимоги є безпідставними.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Між тим, судове рішення не відповідає нормам матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини, і ухвалене без повного і всебічного з»ясування обставин, у зв»язку з чим, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з таких підстав.

Як встановлено судом, 29.04.2008 року за №ВL4097 між ПАТ «Універсал Банк» та третьою особою ОСОБА_3, укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк, як кредитор, зобов»язався надати позичальнику ОСОБА_3 кредит в рамках ліміту, встановленого у базовій валюті, що дорівнює 350.000 дол.США.

Крім того, 06.06.2008 року між цими ж сторонами укладено генеральний кредитний договір про надання кредитних послуг №ВL4614 від 06.06.2008р., у відповідності до умов якого банк зобо»язався надавати ОСОБА_3 кредитні послуги у валютах, зазначениху цьому договорі, в рамках ліміту, встановленого у базовій валюті, що дорівнює 543.800 дол.США у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі. Умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов»язань, розмір і порядок оплати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах генерального договору оформлюється додатковою угодою до цього договору у формі окремої індивідуальної угоди, що є невід»ємною частиною генерального договору. Позичальник зобов»язується виконати свої зобов»язання по поверненню кредитних коштів у повному обсязі використаної суми ліміту за генеральним договором до 01.06.2033 року.

Як слідує з матеріалів справи, на забезпечення указаних кредитних договорів, укладені наступні договори поруки, які підписані від імені ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2:

1. від 16.04.2013 р. на забезпечення кредитного договору №ВL4097 від 29.04.2008р.;

2. від 31.10.2013 р. на забезпечення кредитного договору №ВL4097 від 29.04.2008р.;

3. від 19.06.2014 р. на забезпечення кредитного договору №ВL4097 від 29.04.2008р.;

4. від 16.04.2013 р. на забезпечення кредитного договору №ВL4614 від 06.06.2008р.;

5. від 31.10.2013 р. на забезпечення кредитного договору №ВL4614 від 06.06.2008р.;

6. додаткова угода від 31.10.2013 р. до договору Поруки №ВL4614 від 06.06.2013 р.

7. додаткова угода від 19.04.2014 р. до договору Поруки №ВL4614 від 06.06.2013 р.

Наполягаючи, що указані договори поруки нею не підписувались, позивачка ОСОБА_2 зазначала, що про указані договори поруки їй стало відомо у лютому 2016 року, а тому просила задовольнити позов, визнаши ці договори недійсними.

Послалсь на те, що в результаті підробки невідомими особами її підписів, були порушені її права, оскільки в цьому випадку вона, в силу ст.553 ЦК України, є фінансовим поручителем позичальника і відповідальною за кредитними зобов»язаннями позичальника третьої особи ОСОБА_3.

Зазначала, що ці договори вона не підписувала і такого наміру не мала. Хто саме від її імені підписав договори їй невідомо.

За клопотанням позивачки, 14.03.2018 року судом апеляційної інстанції призначена судова почеркознавча експертиза, на вирішення якої поставлене одне питання: чи виконані підписи від імені ОСОБА_2, як поручителем, нею самою чи іншою особою - на вище зазначених спірних договорах поруки.

Відповідно до експертного висновку виконаного експертами КНДІСЕ від 13.06.2018 року за №6784-6786/18-32/11868-11871-32 слідує, що підписи, які виконані від імені позивачки ОСОБА_2 як поручителя, в договорах поруки: від 16.04.2013р. на забезпечення кредитного договору №ВL4097 від 29.04.2008р.; від 31.10.2013р. на забезпечення кредитного договору №ВL4097 від 29.04.2008р.; від 16.04.2013р. на забезпечення кредитного договору №ВL4614 від 06.06.2008р.; від 31.10.2013р. на забезпечення кредитного договору №ВL4614 від 06.06.2008р.; у додатковій угоді від 31.10.2013р. до договору Поруки №ВL4614 від 06.06.2013р.; у додатковій угоді від 19.04.2014р. до договору Поруки №ВL4614 від 06.06.2013р. - виконані не ОСОБА_2, а іншою особою з деяким наслідуванням її підпису /а.с.230-245/.

Колегія суддів надає доказового значення указаному експертному висновку, як беззапереченому доводу позовних вимог ОСОБА_2, та відхиляє бездоказові твердження відповідача ПАТ - «Універсал Банк» відносно того, що спірні договори поруки підписані особисто позивачкою.

Між тим, відповідно до п.3 Висновків та п.3 дослідницької частини експертизи КНДІСЕ від 13.06.2018 року за №6784-6786/18-32/11868-11871-32 встановлено, що питання чи виконано підпси від імені ОСОБА_2, як поручителя у Додатковій угоді від 19.06.2014 року до Договору поруки від 31.10.2013 року по Генеральному договору про надання кредитних послуг №ВL4614 від 06.06.2008 року, ОСОБА_2 або іншою особою, не вирішувалось з тих причин, що при порівнянні даних досліджуваних підписів зі зразками підпису ОСОБА_2 не вдалося виявити сукупності ознак, достатніх для позитивного або негативного висновку про виконавця. Це пояснюється тим, що досліджувані підписи і зразки підписів ОСОБА_2 мають різні транскрипції, тому є неспівставними між собою.

Отже, експертам не представилось можливим дослідити підпис, який виконаний від імені позивачки лише на одному із семи досліджуваних забезпечувальних договорів. При цьому, неможливість експертам підтвердити чи спростувати аргументи позивачки викликані суто технічними обставинами.

Колегія суддів, враховуючи, що по інших шести договорах поруки експертами дана чітка однозначна відповідь на те, що підписи на спірних договорах поруки виконані не позивачкою, а іншою собою, вважає, що відсутні підстави стверджувати, що на одному з договорів, а саме на Додатковій угоді від 19.06.2014 року до Договору поруки від 31.10.2013 року по Генеральному договору про надання кредитних послуг №ВL4614 від 06.06.2008 року, проставлений підпис саме позивачкою ОСОБА_2.

В силу ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для срави, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, колегія суддів виходить з того, що позивачка не брала участі в оформленні спірних договорів поруки та нічим не виражала свого волевиявлення на їх укладення.

Наполягаючи на тому, що позивачка особисто підписувала спірні договори поруки, представник відповідача, між тим, нічим не спростував експертний висновок КНДІСЕ від 13.06.2018 року за №6784-6786/18-32/11868-11871-32.

Даючи оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, та наявним доказам у сукупності, колегія суддів розцінює неправдивими доводи відповідача в частині того, що позивачка особисто підписувала спірні договори поруки.

При цьому, колегія суддів керується ч.3 ст.203 ЦК України, згідно якої, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. А, відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, визнавши спірні договори поруки недійсними, оскільки відсутнє волевиявлення позивачки, як сторони указаних договорів на їх укладення, що свідчить про те, що зміст спірних правочинів суперечить цивільному законодавству, а також інтересам держави, суспільства, та його моральним засадам.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції, як постановленого на неповно з»ясованих обставинах та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат, з відповідача ПАТ «Універсал Банк» на користь позивачки належить стягнути судовий збір у сумі 1.157 грн.54 коп., який складається з вартості належного до сплати судового збору при зверненні позивачки з позовом до суду першої інстанції у сумі 551 грн.21 коп. та сплаченого судового збору при зверненні позивачки до апеляційної інстанції у сумі 606 грн.33 коп./а.с. 1, 69/.

Також, з відповідача ПАТ «Універсал Банк» на користь позивачки ОСОБА_2 належить стягнути витрати понесені за оплату почеркознавчої експертизи у сумі 11.011 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384,141, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, задовольнити.

Скасувати рішення Оболонського районного суду м.Києва від 04 серпня 2016 року та постановити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсними договори поруки, які підписані від імені Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», як кредитора, та від імені ОСОБА_2, як поручителя:

1. від 16.04.2013 р. на забезпечення кредитного договору №ВL4097 від 29.04.2008р.;

2. від 31.10.2013 р. на забезпечення кредитного договору №ВL4097 від 29.04.2008р.;

3. від 19.06.2014 р. на забезпечення кредитного договору №ВL4097 від 29.04.2008р.;

4. від 16.04.2013 р. на забезпечення кредитного договору №ВL4614 від 06.06.2008р.;

5. від 31.10.2013 р. на забезпечення кредитного договору №ВL4614 від 06.06.2008р.;

6. додаткова угода від 31.10.2013 р. до договору Поруки №ВL4614 від 06.06.2013 р.

7. додаткова угода від 19.04.2014 р. до договору Поруки №ВL4614 від 06.06.2013 р.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат, з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 стягнути судовий збір у сумі 1.157(одна тис. сто п»ятдесят сім) грн.54 коп., який складається з судового збору при зверненні позивачки з позовом до суду першої інстанції у сумі 551(п»ятсот п»ятдесят одна) грн.21 коп. та сплаченого судового збору при зверненні позивачки до апеляційної інстанції у сумі 606(шістсот шість) грн.33 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені за оплату почеркознавчої експертизи у сумі 11.011(одинадцять тис.одинадцять)грн.20 коп.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді