ПОСТАНОВА

Іменем України

12 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 398/921/17

провадження № 22-ц/781/1168/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів Карпенка О.Л., Черненка В.В.

за участю секретаря Бодопрост М.М.

учасники справи:

позивач Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради, представники за довіреністю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3, представник за довіреністю ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2018 року у складі судді Коліуш Г.В. у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради (далі управління) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям.

Зазначало, що, починаючи з 10 липня 2013 року кожні півроку до управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям звернулася відповідач. Згідно з рішеннями про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім?ї їй призначалася кожні півроку допомога на період з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2015 року.

Під час останнього звернення відповідача за призначенням субсидії був виявлений у вересні 2015 року дохід від здачі в оренду земельної ділянки. Чоловіку відповідача ОСОБА_5 виплачувалася орендна плата за 2013-2014 роки, що підтверджується довідкою ТОВ «Агропромислова компанія «Розкішна».

На підставі цієї інформації управлінням проведено розрахунок переплати, згідно з розпорядженням від 16 грудня 2015 року № 606431. У зв?язку з приховуванням доходу у вигляді орендної плати за земельну ділянку чоловіка, відповідачу були надмірно виплачені державні кошти в сумі 67970 грн. 65 коп.

15 січня 2016 року відповідачу направлено повідомлення за № 1М/0101 про необхідність повернення виплачених сум соціальної допомоги до бюджету держави, однак ці кошти повернуті не були.

На підставі свого рішення управлінням проводились щомісячні відрахування у розмірі не більше як 20% суми, що підлягає виплаті, тому станом на 01 квітня 2017 року з відповідача утримано 4390 грн. 67 коп. і залишок заборгованості склав 63579 грн. 98 коп.

Позивач просив стягнути з відповідача безпідставно виплачені кошти у вигляді соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям в сумі 63579 грн. 98 коп.

Під час розгляду справи позивач зменшив суму відшкодування до 53407 грн.98 коп., оскільки відповідачем на користь управління вже відшкодовано 14532 грн. 67 коп. (а.с.186).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2018 року позов задоволено, суд стягнув з відповідача на користь позивача безпідставно виплачену допомогу в сумі 53407 грн.98 коп. Суд встановив, що відповідач при поданні заяви про надання соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям приховала факт перебування у власності чоловіка земельної ділянки та отримання за передачу її в оренду орендної плати за 2013-2015 роки, що є підставою для повернення отриманих коштів. Суд також дійшов висновку, що позов 21 березня 2017 року подано в межах строку позовної давності, оскільки про прихований відповідачем факт наявності земельної ділянки у власності та отримання доходу у вигляді орендної плати позивач дізнався 15 вересня 2015 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що висновок суду про наявність у її чоловіка доходу у вигляді орендної плати за належну йому земельну ділянку за 2013-2014 роки є безпідставним, оскільки з договору оренди, укладеного 10 грудня 2015 року вбачається, що орендна плата нараховується та виплачується починаючи з грудня місяця року, в якому укладено договір, тобто з грудня 2015 року. Така ж інформація була надана суду орендарем земельної ділянки, ТОВ «Агропромислова компанія «Розкішна». Матеріали справи не містять доказів виплати орендної плати саме її чоловіку, оскільки з довідки ТОВ «Агропромислова компанія «Розкішна» вбачається, що орендна плата виплачувалась ОСОБА_5, в той час як прізвище її чоловіка ОСОБА_3. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів за період з 01 липня 2013 року лише 21 березня 2017 року, тому висновок суду про безпідставність її доводів щодо пропуску позивачем строку позовної давності за період з 01 липня 2013 року по 20 березня 2014 року, є помилковим.

Апеляційне провадження відкрито 14 червня 2018 року (а.с.215), справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 12 липня 2018 року (а.с.222).

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що підставою звернення до суду був факт приховування відповідачем доходу, а не наявність у сім?ї відповідача земельної ділянки. Відповідач була попереджена про обов?язок повідомляти про всі обставини, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги та попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати допомоги (повернення надміру нарахованих коштів) у разі подання неповних чи недостовірних даних про доходи та майновий стан. В деклараціях відповідача про доходи та майно осіб, які звернулись за призначенням допомоги, інформація про отримання доходу від здачі в оренду земельної ділянки за 2013-2014 роки відсутня та в усіх деклараціях чоловік відповідача ОСОБА_6 зазначений, як член її сім?ї. Про отримання чоловіком відповідача доходу від здачі в оренду земельної ділянки управління дізналось 15 вересня 2015 року з обмінного файлу Державної фіскальної служби України, про що зазначено в рішенні про призначення субсидії від 15 вересня 2015 року, тому строк позовної давності не пропущено. Крім того, відповідальність за достовірність відомостей про майно та доходи покладається на особу, яка звертається із заявою про призначення соціальної допомоги, про що відповідач була попереджена (а.с.228-229).

Позивач, відповідач та її представник про дату, час та місце розгляду справи повідомлені під розписку (а.с.223-224, 225-227), в засідання апеляційного суду не прибули, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суду дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, за заявою ОСОБА_3 їй позивачем з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2015 року призначалася соціальна допомога малозабезпеченим сімям. При цьому відповідач в деклараціях про доходи та майно осіб, які звернулись за призначенням допомоги, не зазначала про наявність у власності члена її сімї чоловіка ОСОБА_6 земельної ділянки та про отримання за 2013-2015 роки доходу від здачі її в оренду.

Зазначені обставини підтверджуються заявами відповідача та заповненими нею деклараціями про доходи та майновий стан, в яких особисто відповідачем у відповідних розділах зазначено про відсутність земельної ділянки та доходів від здачі майна в оренду (а.с.5-7,13-18,23-27,31-35,49-51,108-115,), а також письмовими поясненнями її чоловіка ОСОБА_6 про відсутність у нього інших доходів, крім соціальної допомоги (а.с.8,19,116).

У вересні 2015 року при зверненні відповідача за призначенням субсидії було встановлено наявність у чоловіка відповідача на праві власності земельної ділянки та отримання ним орендної плати.

Ці обставини підтверджуються випискою з Державного реєстру речових прав, де зазначено, що 12 червня 2013 року за ОСОБА_6 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) зареєстровано право власності на підставі рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2012 року на земельну ділянку площею 3,67 га , кадастровий номер :02:000:0218, та земельну ділянку площею 2,3709 кадастровий номер :02:000:0219, загальний розмір земельної ділянки становить 6,0409, на території Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.46, 135), укладеним ОСОБА_6 з ТОВ «Агропромислова компанія «Розкішна» 10 грудня 2015 року договором оренди земельної ділянки площею 2,3709 га, кадастровий номер :02:000:0219, на території Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с.132-133,136), відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів про отримання ОСОБА_6 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) орендної плати, починаючи з 2012 року (а.с.163). Цими доказами спростовуються доводи відповідача про отримання її чоловіком орендної плати лише з дати укладення договору оренди, тобто з 10 грудня 2015 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» від 01 червня 2000 року № 1768-III (далі - Закон) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям є щомісячною допомогою, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї, що є нижчим від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом, визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів від 24 лютого 2003 року № 250 (далі - Порядок).

Ст. 4 Закону та п.6 Порядку передбачено, що для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу соціального захисту населення визначений перелік документів, зокрема, довідку про наявність та розмір земельної частки (паю).

Відповідно до положень абз. 4 п. 10 Порядку, що кореспондуються з положеннями абз. 5 ч. 1 ст. 7 Закону, соціальна допомога не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї (крім сімей, що складаються лише з дітей та осіб, які досягли 65-річного віку або є інвалідами I та II групи, та сімей, в яких є діти-інваліди) є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім'ї причин не приносить дохід.

За правилами ч. 4 ст. 7 Закону та пункту 28 Порядку, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення припиняють виплату допомоги, визначають обсяг надміру виплачених коштів, встановлюють строки їх повернення, про що повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї, а у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Внаслідок приховування відповідачем майна та розміру доходу позивачем проведено розрахунок переплати соціальної допомоги за період з 01 липня 2013 року по 30 вересня 2015 року в сумі 67970 грн.65 коп.(а.с.47), повідомлено про припинення виплати соціальної допомоги з 31 серпня 2015 року та запропоновано в строк до 15 лютого 2016 року повернути добровільно переплачену суму соціальної допомоги (а.с.150).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідно до обмежень, встановлених абз. 5 ч. 1 ст. 7 Закону, належність на праві власності члену сімї відповідача ОСОБА_6 земельної ділянки, загальний розмір якої складає 6,0409 га, взагалі перешкоджала до 10 червня 2015 року призначенню позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, а після зазначеної дати впливала на розмір соціальної допомоги, тому безпідставно отримані відповідачем 53407 грн.98 коп. соціальної допомоги підлягають поверненню до державного бюджету відповідно до ст. ст. 1212, 1214 ЦК України та ч. 4 ст. 7 Закону, п. 28 Порядку. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Відповідно до п.14 Порядку розмір соціальної допомоги визначається як різниця між

прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї.

За таких обставин не можна взяти до уваги доводи апеляційної скарги, що відповідач має право на отримання допомоги після внесення змін до Закону за період з 10 червня 2015 року по 30 вересня 2015 року, оскільки підставою для припинення виплати за цей період є сам факт подання недостовірних відомостей, оскільки не зазначення в декларації земельної ділянки та отримання доходу від її оренди впливає на визначення розміру соціальної допомоги, яка була призначена відповідачу з 10 червня 2015 року.

Щодо доводів відповідача про сплив позовної давності суд першої інстанції правильно виходив з того, що про подання відповідачем недостовірних відомостей щодо наявності майна та доходів позивачу стало відомо у вересні 2015 року, зазначені обставини відповідачем не оспорюються.

Позивач встановив відповідачу строк до 15 лютого 2016 року добровільно повернути безпідставно отриману соціальну допомогу і тільки в разі неповернення цих коштів добровільно у встановлений строк управління вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. З позовом до суду позивач звернувся 21 березня 2017 року, тобто в передбачений законом трирічний строк позовної давності з дня виникнення права на позов.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішенняОлександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 12 липня 2018 року.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: О.Л.Карпенко

ОСОБА_7