Провадження № 2/761/3457/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Подоляні Ю.А.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості за орендну плату, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому просив розірвати Договір найму (оренди) нерухомого майна, що укладений 15 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати орендної плати згідно Договору найму (оренди) нерухомого майна у розмірі 213 235,78 грн., з яких: 209 550 грн. - сума основного боргу, 3 685,78 грн. - 3 % річних, стягнути завдані збитки (упущену вигоду) у розмірі 94 510,80 грн., а також судовий збір.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір найму (оренди) нерухомого майна, предметом якого є оренда на оплатній основі, житлового приміщення, що належить ОСОБА_2, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, строком з 15 лютого 2015 року по 14 лютого 2016 року. 15 лютого 2016 року між сторонами було укладено Договір найму (оренди) нерухомого майна, предметом якого є оренда на оплатній основі, вказаного житлового приміщення, строком з 15 лютого 2016 року по 14 лютого 2017 року. Згідно умов договору відповідач повинен сплачувати позивачеві орендну плату у розмірі 1 000 доларів США щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця. Позивач стверджує, що з серпня 2016 року ОСОБА_3 припинив сплачувати орендну плату, при цьому продовжує користуватися приміщенням, на листи з вимогою погасити заборгованість не реагує, що стало підставою для звернення позивача до суду із відповідним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року відкрито провадження у справі.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-398 від 31 травня 2018 року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Марчук М.В., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв'язку із довготривалим лікарняним судді Малинникова О.Ф.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2018 року справу прийнято до провадження суддею Фроловою І.В. та призначено до слухання у спрощеному порядку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

15 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір найму (оренди) нерухомого майна, предметом якого є оренда на оплатній основі житлового приміщення, що належить ОСОБА_2, згідно Договору купівлі-продажу від 13 лютого 2015 року, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, строком з 15 лютого 2015 року по 14 лютого 2016 року.

Договором найму (оренди) нерухомого майна від 15 лютого 2016 року, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивач передав у тимчасове користування квартиру АДРЕСА_1, на оплатній основі відповідачеві, строком з 15 лютого 2016 року по 14 лютого 2017 року.

Фактичне передання приміщення у користування ОСОБА_3 підтверджує Акт прийому-передачі житлового приміщення від 15 лютого 2016 року, що є Додатком № 1 до Договору та скріплений підписами сторін.

Згідно п. 3.1 Договору відповідач повинен сплачувати позивачеві орендну плату у розмірі 1 000 доларів США щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця.

З серпня 2016 року ОСОБА_3 припинив сплачувати орендну плату, при цьому продовжує користуватися приміщенням.

10 листопада 2016 року ОСОБА_2 особисто вручено відповідачеві лист з вимогою погасити заборгованість по орендній платі, крім того, листом вказана вимога направлена ОСОБА_3 на адресу: АДРЕСА_1, який повернувся за закінченням встановленого терміну зберігання, однак, ОСОБА_3 свої зобов'язання за договором не виконав.

За умовами ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

У відповідності до умов ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Стаття 820 ЦК України передбачає, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на 13 березня 2017 року заборгованість відповідача з орендної плати перед позивачем становить 8 000 доларів США (з серпня 2016 року по березень 2017 року), що в гривневому еквіваленті складає 209 550 грн.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню оренда плата за час прострочення відповідачем виконання зобов'язань за договором оренди, у розмірі 209 550 грн.

За умовами п. 1 ч. 2 ст. 825 ЦК України договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі: невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачем не вносилась орендна плата за користування квартирою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, більше, ніж за шість місяців, а відтак існують правові підстави для розірвання договору найму житла за вимогою наймодавця.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

За умовами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З 11 серпня 2016 року по 13 березня 2017 року ОСОБА_3 прострочив сплату орендної плати на 214 календарних дні, а відтак 3 % річних від простроченої суми становить 3 685,78 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

У відповідності до умов ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивач звертався до відповідача з вимогою про дострокове розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по орендній платі, однак, відповідач таку вимогу не виконав, а відтак ОСОБА_3 завдано позивачеві збитків у вигляді не отриманих доходів від оренди квартири.

Дохід позивача міг би становити: 516 доларів США за 16 днів грудня (1000$ / 31 дн. * 16 дн.) + 3 000 доларів США за період з січня 2017 року по березень 2017 року, а всього складає 3 516 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 94 510,80 грн.

Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 3 077,47 грн., який сплачено позивачем при зверненні до суду із позовом згідно Квитанції №136 від 14 березня 2017 року.

Керуючись ст. 10, 11, 57-61, 79, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. ст. 22, 525, 524, 610, 612, 625, 810, 815, 820, 825 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості за орендну плату - задовольнити у повному обсязі.

Розірвати Договір найму (оренди) нерухомого майна, що укладений 15 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати орендної плати згідно Договору найму (оренди) нерухомого майна, що укладений 15 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у розмірі 213 235,78 грн., з яких: 209 550 грн. - сума основного боргу, 3 685,78 грн. - 3 % річних.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдані збитки (упущену вигоду) у розмірі 94 510,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3 077,47 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_2, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2, іпн - НОМЕР_1.

ОСОБА_3, місце проживання - АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складений 09 липня 2018 року.

Суддя: