Номер провадження: 22-ц/785/3702/18
Номер справи місцевого суду: 504/198/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

за участю: адвоката відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2017 року за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, за участю третьої особи Органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації Одеської області про визнання недійсним ордеру та виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

27 січня 2016 року КЕВ м.Одеси звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, за участю третьої особи Органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації Одеської області про визнання недійсним ордеру та виселення.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02 жовтня 2013 року на засіданні житлової комісії Одеського гарнізону розглянуто попередні пропозиції щодо розподілу Відповідачу ОСОБА_3 у якості службової квартири АДРЕСА_1, на склад сімї три особи (він, дружина - ОСОБА_4, син - ОСОБА_6В.).

29 квітня 2015 року Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області ОСОБА_3 видано ордер №62 серії КСР на службове жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_2.

Однак, при проведенні щорічної перевірки квартирних облікових справ військовослужбовців, потребуючих поліпшення житлових умов у Одеському гарнізоні, виявились обставини, які свідчать про наявність факту надання відповідачем неправдивих відомостей про право на отримання «службової» квартири, а саме: відповідно витягу з наказу Міністра оборони України №71 від 14 лютого 2014 року полковника ОСОБА_3 було звільнено з військової служби за станом здоровя.

У звязку з цим звільненням 27 травня 2014 року на засіданні житлової комісії Одеського гарнізону (згідно протоколу №3) було відмінено попереднє рішення щодо розподілу спірної квартири як «службової» ОСОБА_3. Тобто, на момент отримання ордеру на службове жиле приміщення ОСОБА_3 вже не проходив військову службу (був звільнений) і вже було відмінено рішення про розподіл йому службової квартири, але ці обставини були приховані, що призводить до нецільового використання службового житлового фонду Міністерства оборони України.

Приховано було і той факт, що спірна квартира була предметом судового спору у цивільній справі №522/25671/13-ц в Приморському районному суді м. Одеси за позовом ОСОБА_7 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання права на забезпечення житлом.

Отже, ОСОБА_3З разом із членами сім'ї самовільно, не маючи на той час ордеру, що за ст. 58 ЖК України є єдиною підставою для вселення в житлове приміщення, на початку 2014 року заселився до спірної квартири.

У звязку з вищевикладеним позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив суд визнати недійним ордер №62 серії КСР 29.04.2015 року, виданий 22.03.2013 року Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області на службове жиле приміщення, виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_6 із службового приміщення квартири АДРЕСА_3.

Представник ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 надав до суду заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КЕВ м.Одеси просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не зявились, але про розгляд справи вони всі сповіщались належним чином та завчасно, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Крім того, інтереси відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 представляє їх адвокат. Тому у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка належним чином повідомлених сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та у їх доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за таких підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 118 ЖК службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у звязку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ОСОБА_2 народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Згідно ст. 122 ЖК на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті ОСОБА_2 народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 02.10.2013 року житлова комісія Одеського гарнізону розглянула питання попереднього розподілу службової квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3, постановивши надати на розгляд комісії з контролю за житлом у гарнізонах Збройних Сил України для затвердження (а.с.11).

Із протоколу №3 від 27.05.2014р. засідання житлової комісії Одеського гарнізону вбачається, що відповідно до наказу Міністра оборони України №71 від 14.02.2014р. полковника ОСОБА_3 звільнено з військової служби за станом здоровя; квартира АДРЕСА_5 не включена до складу службових квартир; право на квартиру є спірним, оскільки розглядається питання за позовом ОСОБА_8 до КЕВ м. Одеси про визнання права на забезпечення житлом. Вирішено відстрочити розгляд питання після набрання чинності рішення суду (а.с.12-13).

На підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 27 жовтня 2014 року №512/А-2014 квартира АДРЕСА_4 була включена до числа службових (а.с.10).

29 квітня 2015 року ОСОБА_3 із сімєю з трьох чоловік видано ордер на зайняття службового приміщення житловою площею 39,7 кв. м., яке складається із двох кімнат у квартирі АДРЕСА_4 (а.с.9).

Відповідно до ст. 59 Житлового кодексу ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Згідно ст. 117 Житлового кодексу у разі визнання ордера на жиле приміщення недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Якщо громадяни, зазначені в ордері, раніше користувалися жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, їм повинно бути надано жиле приміщення, яке вони раніше займали, або інше жиле приміщення.

В своїй апеляційній скарзі КЕВ м.Одеси посилається на те, що на момент отримання ордеру №62 серії КСР від 29.04.2015р. на службове жиле приміщення відповідач ОСОБА_3 вже був звільнений з військової служби за станом здоровя та 27 травня 2014 року на засіданні житлової комісії Одеського гарнізону було відмінено рішення щодо розподілу спірної квартири ОСОБА_3, але ці обставини були приховані, що призводить до нецільового використання службового житлового фонду Міністерства оборони України.

Відповідно до норм ст.ст. 10, 11, 60, 179 ЦПК України в редакції, що діяла на час розгляду справи в суді першої інстанції та подання апеляційної скарги, обовязок доказування та подання доказів покладається на кожну із сторін в межах предмета доказування.

Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження даних фактів позивачем надано не було, натомість у матеріалах справи міститься витяг із протоколу №3 від 27 травня 2014 року з якого вбачається, що членами житлової комісії Одеського гарнізону було розглянуто питання про звільнення ОСОБА_3 з військової служби за станом здоровя, та те, що Приморським районним судом м.Одеси винесено рішення про зобовязання видати ордер на спірну квартиру сімї ОСОБА_8, яке оскаржується в апеляційному суді Одеської області, прийняла рішення тільки прийняти цю інформацію до відома і в подальшому виконати рішення суду в порядку Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 12-13). Та в подальшому рішення Приморського районного суду м.Одеси від 06 червня 2014 року скасовано та у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовлено (а.с. 145-153).

Відомостей щодо скасування рішення за протоколом №11 від 02 жовтня 2013 року щодо розподілу відповідачу ОСОБА_3 у якості службової квартири АДРЕСА_6 суду надано не було.

Натомість, 24 березня 2015 року КЕВ м.Одеси направило до Красносільської сільської ради документи для видачі ордеру ОСОБА_3 на спірну квартиру, які підтверджували його право на отримання службового житла (а.с. 74).

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись вимог норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси залишити без задоволення, рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 травня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 11 липня 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

ОСОБА_9

ОСОБА_2