АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/2077/17 22-ц/774/348/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 212/2077/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - Приватне акціонерне товариство «АХА Страхування»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 15 серпня 2017 року, яке ухвалене суддею Чайкіним І.Б. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 15 серпня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року Приватне акціонерне товариство «АХА Страхування» (надалі ОСОБА_3 «АХА Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ( на теперішній час Повстен) Н.В. про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Позов мотивовано тим, що 10.03.2016 року між ОСОБА_3 «СК «АХА Страхування» та ТОВ «НАРА» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 63019а6дк, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Nissan», держ.реєстр.номер АЕ 2465НВ, 16.06.2016 року, приблизно о 12.20 год., в м. Кривому Розі по пр. Миру сталася ДТП за участю автомобіля «Nissan», держ.реєстр.номер АЕ 2465НВ, та автомобіля «Alfa Romeo», яким керувала ОСОБА_1

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Nissan», який належить ТОВ «НАРА» та був застрахований у ОСОБА_3 «АХА Страхування» за Договором страхування № 63019а6дк від 10 березня 2016 року.

Відповідно до постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.07.2016 року, ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем п.13.1 ПДР України.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування склав 53262,93 грн., яке було сплачено ОСОБА_3 «СК «АХА Страхування» на користь вигодонабувача ТОВ «НАРА» за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 53262,93 гривень, а також судовий збір в розмірі 1600,00 гривень.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 15 серпня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 «СК «АХА Страхування» грошові кошти у розмірі 53262 грн. 93 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, на їх думку, суд не встановив відповідність наявних на автомобілі «Nissan», держ.реєстр. номер АЕ 2465НВ, механічних пошкоджень на момент проведення ремонту ТОВ «НАРА» тим пошкодженням, які фактично були завдані на місці ДТП. Також, вказують на те, що ОСОБА_1 не була запрошена на огляд автомобіля, а судова експертиза не була проведена через незалежні від відповідача обставини (вона не отримувала повідомлення про необхідність оплатити експертизу з відповідними реквізитами для оплати).

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_3 «СК «АХА Страхування» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

ОСОБА_5 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «ОСОБА_2 України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення суду ухвалене судом під час дії Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 18.03.2004 року, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення перевіряється відповідно до положень такого кодексу.

Судом встановлено, що 16.06.2016 року, приблизно о 12.20 год., в м. Кривому Розі по пр. Миру трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan», держ.реєстр.номер АЕ 2465НВ, який належить ТОВ «НАРА», та автомобіля «Alfa Romeo», яким керувала ОСОБА_1

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.07.2016 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. ( а.с 10).

Транспортний засіб «Nissan», держ.реєстр.номер АЕ 2465НВ, було застраховано на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту за № 63019а6дк від 10.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_3 «СК «АХА Страхування» та ТОВ «НАРА», за яким забезпечено майнові інтереси ТОВ «НАРА», повязані з володінням, користуванням і розпорядження забезпеченого наземного транспортного засобу ( а.с.23-36).

Подія, яка відбулась 16.06.2016 року на пр. Миру біля буд. 74Б у м. Кривому Розі, за участю забезпеченого автомобіля є страховим випадком, оскільки внаслідок ДТП автомобіль марки «Nissan» було пошкоджено, про що були складені страхові акти № АХА 2099749 від 01.07.2016 року та № АХА 2099759 від 01.07.2016 року, а також розрахунок страхового відшкодування (а.с.12-14).

На підставі Страхових актів № АХА 2099749 від 01.07.2016 року та № АХА 2099759 від 01.07.2016 року, ОСОБА_3 «СК «АХА Страхування» було виплачено вигодонабувачу ТОВ «НАРА» страхове відшкодування в розмірі 53262,93 гривень. ( а.с. 15-16).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на норми ст.ст. 993, 1191 ЦК України та дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 53262,93 грн. в порядку регресу підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Зіткнення транспортних засобів сталося з вини водія автомобіля марки «Alfa Romeo», яким керувала ОСОБА_1, внаслідок порушення останньою п.п. 13.1. Правил дорожнього руху України, що було встановлено Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу при прийнятті постанови від 13 липня 2016 року по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (а.с. 10).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, ця постанова є підставою звільнення від доказування, оскільки обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

ОСОБА_5 частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

ОСОБА_5 з ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З матеріалів справи вбачається, що страхова компанія виконала свої зобовязання та відшкодувала ТОВ «НАРА» у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, тобто до відповідача ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки він підтверджений належними та допустимими доказами по справі, а саме страховими актами № АХА 2099749 від 01.07.2016 року та № АХА 2099759 від 01.07.2016 року та розрахунком страхового відшкодування.

При цьому, заперечуючи проти вірності цього розміру, відповідач ОСОБА_1 та її представника адвокат ОСОБА_2, ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, не надали належних та допустимих доказів на його спростування та не скористався своїм правом на проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Так, ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 12 липня 2017 року по справі була призначена судова автотоварознавча експертиза (а.с. 70-71), яка не була проведене у звязку з тим, що ОСОБА_1 не оплатила її вартість (а.с. 78-79). Повторно ж питання про проведення судової автотоварознавчої експертизи відповідачем перед судом першої інстанції не ставилося.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_1 не була запрошена на огляд пошкодженого автомобіля колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки, відповідно до п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна від 24.11.2003 року №142/5/2092, виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду транспортного засобу, здійснюється у разі потреби, тобто виклик ОСОБА_1, як заінтересованої особи, не є обовязковим.

Оскільки, на момент огляду пошкодженого транспортного засобу, ОСОБА_3 «СК «АХА Страхування» не мав контактних даних особи, винної у його пошкодженні (ОСОБА_1В.), останній правомірно прийняв рішення про огляд автомобіля марки «Nissan», держ.реєстр.номер АЕ 2465НВ, що не є порушення вимог вищезазначеної Методики та не тягне за собою порушення прав відповідача у даній справі.

Не можна вважати прийнятними й доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не встановив відповідність наявних на автомобілі «Nissan», держ.реєстр. номер АЕ 2465НВ, механічних пошкоджень на момент проведення ремонту ТОВ «НАРА» тим пошкодженням, які фактично були завдані на місці ДТП.

Так, згідно довідки про ДТП №93867674, транспортний засіб марки «Nissan», держ.реєстр. номер АЕ 2465НВ, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16.06.2016 року, отримав пошкодження задньої центральної частини.

ОСОБА_5 огляду транспортного засобу марки «Nissan», держ.реєстр. номер АЕ 2465НВ, виявлено наступні пошкодження: бампер задній, двері задка, накладка двері задка, панель задка, що повністю відповідає пошкодженням задньої центральної частини транспортного засобу, як вказано у довідці про ДТП №93867674.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вирішив питання про повернення їй пошкоджених деталей автомобіля, після його ремонту, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, ОСОБА_3 «СК «АХА Страхування» не є власником пошкодженого автомобіля та правовідносини сторін не встановлюють обовязку страховика щодо зберігання у себе пошкодженого автомобіля та передачі його пошкоджених деталей особі, винній у ДТП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 15 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: