Справа № 522/4429/17
Провадження № 2/522/4667/18
26 червня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.,
за участю секретаря Полегенького В.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Муніципальний туристичний інформаційний центр» про захист авторського права та стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав,
Справа на підставі авторозподілу надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Нікітіної С.Й. Ухвалою від 20 березня 2017 року було відкрито провадження по даній справі.
У звязку з повторним перерозподілом на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2017 року № 151/а вказана цивільна справа передана судді Кравчук Т.С. для розгляду по суті.
У звязку з повторним перерозподілом на підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року № 18 вказана цивільна справа передана судді Науменко А.В. для розгляду по суті.
Ухвалою суду від 11 травня 2018 року ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Позивач сповіщений про дату, час і місце судового засідання, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. Відповідач про слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач не подав відзив, суд ухвалив, за письмової згоди представника позивача, слухати справу згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.5, ч.8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Судом встановлено, що позивач у грудні 2014 році створив твір образотворчого мистецтва - козака вище якого розміщено надпис «УКР», та розмістив його на своїй сторінці у мережі Facebook.
Як убачається з матеріалів справи, 08 лютого 2017 року через інтернет-магазин представник позивача здійснив замовлення та придбав у відповідача нашивки «Козак Укр» в кількості 10 штук. Оплату за товар було здійснено на розрахунковий рахунок відповідача, відповідно до виставленого рахунку № 2/8 від 08.02.2017 р. Факт оплати товару підтверджуєтьсяквитанцією про оплату, а також накладною № 9/2 від 09.02.2017 року. Доставка товару здійснювалась курєрською службою «Нова пошта». Згідно інформації із сайту, відповідач є виробником і постачальником даних нашивок.Позивач вказує на те, що жодного дозволу на використання свого твору образотворчого мистецтва відповідачу не надавав.
ТОВ «Муніципальний туристичний інформаційний центр» здійснюючи відтворення (виготовлення) та розповсюджуючи контрафактні примірники твору позивача порушила майнові та немайнові права позивача, як автора та правовласника, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автором є фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір.Також відповідно до цієї статті визначено, що:
примірник твору - копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі;
твір образотворчого мистецтва - скульптура, картина, малюнок, гравюр; літографія, твір художнього (у тому числі сценічного) дизайну тощо.
Відповідно ст. 437 ЦК України, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права», авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.
Згідно ст. 7 Закону України "Про авторське право і суміжні при суб'єктами авторського права є автори та особи, яким автори передали свої авторські майнові права.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про авторське право та суміжні права автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених ст.ст.21- 25 цього Закону України «Про авторське право та суміжні права». Використання творів без письмового дозволу (укладення ліцензійного договору) є порушенням авторського права, що є підставою для звернення до суду за захистом порушених прав, що передбачено ст. 50 Закону України «Про авторське право та суміжні права».
Згідно зі ст.ст. 440, 443 ЦК України, ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл або забороняти використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами іншими особами.
Відповідно до ст. 441 ЦК України, використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3)переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. 2. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" відтворення - виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер;
розповсюдження об'єктів авторського права і (або) суміжних прав - будь-яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об'єктів до відома публіки таким чином, що їїпредставники можуть здійснити доступ до цих об'єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором.
Законодавець також визначив, що контрафактний примірник твору, ... - це примірник твору, ... розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, ... (ст. 1 ЗУ "Про авторське право і суміжні права").
Контрафактна продукція - продукція або примірник, які випускаються, відтворюються, публікуються, розповсюджуються, реалізуються тощо з порушенням майнових прав інтелектуальної власності (Постанова КМУ від 03 жовтня 2007 р. N 1185 Про затвердження Національного стандарту № 4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності" (Національний стандарт N4, п.3).
Таким чином, шеврон, проданий відповідачем е контрафактним примірником твору, а дії відповідача щодо відтворення (виготовлення) та розповсюдження контрафактних примірників творів, без відповідного дозволу суб'єкта авторського права, самостійними порушеннями авторського немайнового та виключного майнового права позивача, що допустив відповідач.
Згідно із п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» належним відповідачем у справі про захист авторського права або) суміжних прав є особа, яка своїми діями порушила особисті немайнові чи мінові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав.
Так, відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що даєпідстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові чи майнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 згаданого Закону, та їх майнові права, визначені ст. ст. 15, 39, 40 і 41, з урахуваннямпередбачених ст. ст. 21 - 25, 42 і 43 обмежень майнових прав.
Розмір компенсації визначено з урахуванням п. 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року „Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав, де вказано: „Відповідно до пункту «г» частини першої статті 52 Закону № 3792-ХІІ субєкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав субєкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав.
Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; обєктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням обєкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних обєктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.
Розмір компенсації визначається судом, виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 й не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат(пункт «г» частини другої статті 52 Закону № 3792-ХІІ), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік», мінімальний розмір заробітної плати становить 1450,00 грн.
10 м.з.п. * 3200,00 грн. = 32 000 (тридцять дві тисячі гривень) грн. 00 коп. - повинен сплатити відповідач за незаконне виготовлення (відтворення).
10 м.з.п. * 3200,00 грн. = 32 000 (тридцять дві тисячі гривень) грн. 00 коп. - повинен сплатити відповідач за незаконне розповсюдження контрафактних примірників твору образотворчого мистецтва.
При стягненні такого розміру грошової компенсації суд виходив із засад законності, розумності, справедливості та вважає такий розмір необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у даній справі, а саме 640 грн. витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Муніципальний туристичний інформаційний центр» про захист авторського права та стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 06.07.2018 року.

Суддя А.В.Науменко

26.06.2018