АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року

м. Харків

справа № 2-2555/10

провадження № 22-ц/790/3239/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.

суддів Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря Гуржій І.В.,

сторони справи:

скаржник - ОСОБА_1

особа, дії якої оскаржуються заступник начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2018 року у складі судді Мельникової І.Д., -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду зі скаргою, у якій просив поновити строк на оскарження постанови заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі Московський ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області) ОСОБА_2 про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 від 20 лютого 2018 року, визнати неправомірною та скасувати вказану постанову, зобов`язати поновити порушене право заявника у спосіб, встановлений законом.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто скаржнику на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Ухвала мотивована тим, що на виконання ухвали суду від 04 квітня 2018 року про залишення скарги ОСОБА_1 без руху, скаржником не надано доказів, що свідчили б про поважність причин пропуску строку на подачу скарги на дії державного виконавця.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, просить ухвалу суду від 25 квітня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування посилається на те, що державним виконавцем в порушення вимог закону копія постанови про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 не надсилалася. Про порушення її прав стало відомо після ознайомлення ОСОБА_3 із матеріалами виконавчого провадження. Підтвердження дати такого ознайомлення можливе шляхом ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження № 45393650. Відповідне клопотання було заявлене ним разом із поясненнями, наданими на виконання ухвали суду від 04 квітня 2018 року про залишення скарги ОСОБА_1 без руху.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених в суді першої інстанції вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи у квітні 2018 року ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду зі скаргою на постанову заступника начальника Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_2 про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 від 20 лютого 2018 року, у якій просив поновити строк на оскарження вказаної постанови, визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області від 20 лютого 2018 року, зобов`язати поновити порушене право заявника у спосіб, встановлений законом (а.с. 1-2).

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 04 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що скарга не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме: не зазначені та не надані докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги. Вказано, що скаржником не надано доказів, що саме 27 березня 2018 року вона дізналася про постанову від 20 лютого 2018 року при ознайомленні її адвоката із матеріалами виконавчого провадження (а.с. 4-5).

16 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів, у якому посилався на те, що підтвердження викладених у скарзі ОСОБА_1 обставин, зокрема і часу його ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, знаходиться у матеріалах виконавчого провадження № 45393650. Там же знаходиться підтвердження того, що скаржнику постанова державного виконавця про накладення стягнення на заробітну плату не надсилалася, тому просив витребувати зазначене провадження у Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області(а.с. 7-8).

В цей же день представник скаржника надав письмові пояснення з приводу зазначених в ухвалі суду від 04 квітня 2018 року недоліків скарги ОСОБА_1 (а.с. 9).

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто скаржнику на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України (а.с. 11) з підстав невиконання вимог ухвали про залишення скарги без руху.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга має відповідати загальним вимогам до форми та змісту позовної заяви, передбаченими положеннями ЦПК України, містити відомості щодо змісту оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, яким заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, між іншим, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

При цьому суд зберігаючи обєктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч.5 ст. 12 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що заявником було додано до скарги копію оскаржуваної постанови державного виконавця, виконавчий лист по справі, копію заяви про відкриття виконавчого провадження, копію ухвали суду про заміну стягувача (а.с. 2).

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 12 ЦПК України не сприяв скаржнику у реалізації ним своїх прав і дійшов помилкового висновку про повернення скарги на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України, чим порушив права заявника на доступ до правосуддя. Згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд, у свою чергу, покладено обов`язок повного та всебічного розгляду виниклих спорів, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

Отже, апеляційна скарга представника ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2018 року про визнання неподаною та повернення скарги слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 25 квітня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 13 липня 2018 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_5