АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4568/18А Справа № 209/2346/14 Головуючий у 1 й інстанції - Ковальова А.В. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2014 року у справі за поданням заступника начальника Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Кривенького Є.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, заінтересовані особи Дніпровський відділ ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року заступник начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Кривенький Є.В. звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

В обґрунтування подання посилався на те, що на виконанні в Дніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження №42183955 з примусового виконання виконавчого листа №2-5468 від 26 квітня 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 2 342 466 грн. 02 коп., яке відкрито державним виконавцем 20 лютого 2014 року відповідно до вимог ст.ст. 17,19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження». Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам. У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання рішення суду, боржник рішення суду не виконала. Враховуючи суму боргу, відсутність реального погашення боргу боржником, який приховує від державного виконавця відомості про отримані ним доходи, вважає, що є підстави припускати, що боржник може виїжджати за межі України з метою роботи та відпочинку, а тому в цьому праві боржника належить обмежити до повного виконання нею цивільних зобов'язань, оскільки від виконання рішення суду та законних вимог державного виконавця боржник ухиляється. На підставі викладеного просив суд обмежити громадянку України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання згідно рішення суду - виконавчого листа №2-5468 від 26 квітня 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 2 342 466 грн. 02 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2014 року задоволено подання заступника начальника Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Кривенького Є.В. Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: 51900, АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України - до виконання нею зобов'язання згідно рішення суду - виконавчого листа № 2-5468 від 26 квітня 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 2 342 466 грн. 02 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 06 травня 2014 року скасувати, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2014 року заступником начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Кривеньким Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42183955 з примусового виконання №2-5468 від 26 квітня 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 2 342 466 грн. 02 коп. (а.с.5).

Звернувшись до суду з поданням, заступник начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Кривенький Є.В. просив про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, до виконання нею боргових зобов'язань (а.с.1-3).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції посилався на його обґрунтованість, ухилення боржника від виконання судового рішення, однак погодитися з таким висновком суду неможливо, оскільки дійшов них за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною другою ст.6 цього Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Статтею ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

При цьому, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобов'язань у зв'язку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2011 року у справі №2-5468/2011 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Тіссані груп», ТОВ «Рондо торгівля та фінанси», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2, ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості стягнуто солідарно з ТОВ «Тіссані груп» (84617, Донецька область, м.Горлівка, пр.Перемоги, буд. 16, ); ТОВ «Рондо торгівля та фінанси» (84617, Донецька область, м. Горлівка, пр. Перемоги, буд. 16, ); ОСОБА_4 (84629, АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2); ОСОБА_5 (01001, АДРЕСА_3, ІПН: НОМЕР_3); ОСОБА_6 (АДРЕСА_4, ІПН: НОМЕР_4); ОСОБА_7 (83000, АДРЕСА_5, ІПН: НОМЕР_5); ОСОБА_8 (АДРЕСА_9 ІПН: НОМЕР_6); ОСОБА_9 (АДРЕСА_8, ІПН: НОМЕР_7); ОСОБА_2 (АДРЕСА_10, ІПН: НОМЕР_1); ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 36, ) на користь ПАТ КБ «Приватбанк»(49094, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 85-Д/07 від 22 листопада 2007 року - 4 849 120 грн. 50 коп. Стягнуто солідарно з ТОВ «Тіссані груп» (84617, Донецька область, м. Горлівка, пр. Перемоги, буд. 16, ); ТОВ «Рондо торгівля та фінанси» (84617, Донецька область, м. Горлівка, пр. Перемоги, буд. 16, ); ОСОБА_4 (84629, АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2); ОСОБА_5 (01001, АДРЕСА_3, ІПН: НОМЕР_3); ОСОБА_6 (АДРЕСА_4, ІПН: НОМЕР_4); ОСОБА_7 (83000, АДРЕСА_5, ІПН: НОМЕР_5); ОСОБА_8 (АДРЕСА_9 ІПН: НОМЕР_6); ОСОБА_9 (АДРЕСА_8, ІПН: НОМЕР_7); ОСОБА_2 (АДРЕСА_10, ІПН: НОМЕР_1); ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус»(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 36, ) на користь ПАТ КБ «Приватбанк»(49094, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) у рахунок погашення суми штрафу за кредитним договором № 85-Д/07 від 22 листопада 2007 року -2 342 466 грн. 02 коп. Стягнуто солідарно з ТОВ «Тіссані груп» (84617, Донецька область, м. Горлівка, пр. Перемоги, буд. 16, ); ТОВ «Рондо торгівля та фінанси» (84617, Донецька область, м. Горлівка, пр. Перемоги, буд. 16, ); ОСОБА_4 (84629, АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2); ОСОБА_5 (01001, АДРЕСА_3, ІПН: НОМЕР_3); ОСОБА_6 (АДРЕСА_4, ІПН: НОМЕР_4); ОСОБА_7 (83000, АДРЕСА_5, ІПН: НОМЕР_5); ОСОБА_8 (АДРЕСА_9 ІПН: НОМЕР_6); ОСОБА_9 (АДРЕСА_8, ІПН: НОМЕР_7); ОСОБА_2 (АДРЕСА_10, ІПН: НОМЕР_1); ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус»(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 36, ) на користь держави судовий збір -1700 грн. Стягнути солідарно з ТОВ «Тіссані груп» (84617, Донецька область, м. Горлівка, пр. Перемоги, буд. 16, ); ТОВ «Рондо торгівля та фінанси» (84617, Донецька область, м. Горлівка, пр. Перемоги, буд. 16, ); ОСОБА_4 (84629, АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2); ОСОБА_5 (01001, АДРЕСА_3, ІПН: НОМЕР_3); ОСОБА_6 (84637, АДРЕСА_6, ІПН: НОМЕР_4); ОСОБА_7 (83000, АДРЕСА_5, ІПН: НОМЕР_5); ОСОБА_8 (АДРЕСА_9 ІПН: НОМЕР_6); ОСОБА_9 (АДРЕСА_8, ІПН: НОМЕР_7); ОСОБА_2 (АДРЕСА_10, ІПН: НОМЕР_1); ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус»(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 36, ) на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн. (а.с.86-90).

03 квітня 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» отримали виконавчий лист №2-5468/2011 у даній справі (а.с.6)

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулися до Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №2-5468/2011 від 26 січня 2012 року (а.с.4).

20 лютого 2014 року заступником начальника Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Кривеньким Є.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №42183955 з примусового виконання №2-5468 від 26 квітня 2011 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 2 342 466 грн. 02 коп. (а.с.5).

Постановою державного виконавця від 20 лютого 2014 року було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 (а.с.10).

Державним виконавцем направлявся на адресу місця проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_7 виклик на прийом до державного виконавця з приводу дачі пояснень (а.с.11).

Звернувшись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, заступник начальника Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області посилався на те, що в строк для самостійного виконання рішення суду боржником рішення суду не виконано, боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає жодних заходів щодо виконання рішення суду.

Однак, належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 отримала вищевказані постанови державного виконавця суду надано не було.

Доказів отримання боржником ОСОБА_2 виклику щодо необхідності її явки до державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області матеріали справи не містять.

Державним виконавцем не перевірено зареєстроване у встановлено законом порядку місце проживання боржника.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_7 матеріали справи не містять.

Слід зазначити, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 27 листопада 1996 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_11 (а.с.49-51).

В матеріалах справи відсутні дані, що державним виконавцем направлялися виклики про необхідність явки до державного виконавця боржнику ОСОБА_2 за місцем її реєстрації.

В матеріалах справи відсутні дані, що державним виконавцем було зроблено вихід за адресою боржника.

Крім того, державним виконавцем не було перевірено майновий стан боржника ОСОБА_2, чи отримує вона доходи, чи працевлаштована.

Отже, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен бути об'єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

При цьому, слід зазначити в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржник свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, чи вона має змогу виконувати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Оскільки судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання заступника начальника Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Кривенького Є.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 є передчасним.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2014 року скасувати та відмовити в задоволенні подання заступника начальника Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Кривенького Є.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 травня 2014 року у справі за поданням заступника начальника Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Кривенького Є.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, заінтересовані особи Дніпровський відділ ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» - скасувати.

В задоволенні подання заступника начальника Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Кривенького Є.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, заінтересовані особи Дніпровський відділ ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді