РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі :

Головуючого - судді Чайка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Дрокіної С.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 641/11372/14-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права на спадкування , -

В С Т А Н О В И В:

28.10.2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 в якому просить встановити факт її проживання з ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу з червня 2007 року по 28.05.2013 року ; визнати ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги за законом та визнати за нею право на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги; визнати за нею право власності на 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування.

Вказана справа перебувала в провадженні судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Курганникової О.А.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.11.2015 року провадження у вищевказаній справі було відкрито .

Ухвалою суду від 17.11.2015 року ОСОБА_3 відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.08.2015 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

Додатковим рішенням суду від 21.08.2015 року з ОСОБА_3 на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 243,60 грн.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01.10.2015 року, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова залишено без змін .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 03.02.2016 року , касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено та скасовано рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від10.08.2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01.10.2015 року , та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.03.2016 року , справу передано для розгляду судді Мельник І.М.

Ухвалою суду від 02.08.2016 року по справі призначено фототехнічну експертизу та розгляд справи було зупинено на час проведення вказаної експертизи.

05 жовтня 2016 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказану справу передано до провадження судді Комінтернівського районного суду міста Харкова Чайка І.В.

Ухвалою суду від 27.12.2016 року розгляд справи відновлено.

В процесі розгляду справи представником позивача позовні вимоги неодноразово уточнювались та в кінцевій редакції уточненого позову від 26.10.2017 року, представник позивача просила: - Встановити факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу з червня 2007 року по день смерті останнього, тобто до 28 травня 2013 року та визнати ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 28 травня 2013 року, а також визнати за нею право на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що весною 2007 року вона познайомилась з ОСОБА_5 та у них склалися гарні стосунки. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та його першою дружиною, позивач та ОСОБА_5 вирішили проживати разом, у квартирі позивачки за адресою АДРЕСА_2. З літа 2007 року вони стали проживати однією сімєю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет, були повязані спільним побутом , мали взаємні права та обовязки, піклувались один про одного. 14 травня 2013 року за два тижні до смерті ОСОБА_5 ними було подано заяву про реєстрацію шлюбу, але зареєструвати шлюб не встигли через смерть ОСОБА_5, який помер 28 травня 2013 року. В 2009 році ОСОБА_5 тяжко захворів та з приводу своєї хвороби він мав можливості працювати . Позивач піклувалася про ОСОБА_5, надавала йому допомогу , матеріально забезпечувала, купувала ліки , продукти харчування та одяг. В 2011 році стан здоровя ОСОБА_5 сильно погіршився , у нього стався інфаркт , відмовили нирки та були постійні проблеми з серцем. Позивач продовжувала піклуватися про ОСОБА_5,повністю його забезпечувала та все лікування позивач оплачувала за свій рахунок. У січні 2012 року ОСОБА_5 дали першу групу інвалідності та призначили пенсію 850,00 грн., якої ледь вистачало на ліки. Позивач за свій рахунок забезпечувала ОСОБА_5 процедури гемодіалізу нирок , харчування та інше, а також опікувалась ОСОБА_5, оскільки у звязку з хворобою останній потребував стороннього догляду. 14 травня 2013 року за два тижні до смерті ОСОБА_5, ними було подано заяву про реєстрацію шлюбу, але зареєструвати шлюб вони не встигли через смерть ОСОБА_5 , який помер 28 травня 2013 року. На даний час вона залишилась практично без засобів для існування, а тому вимушена звернутись за захистом своїх прав.

В процесі розгляду справи, її розгляд неодноразово зупинявся та відновлювався у звязку з призначенням у справі судово-генитичної експертизи, та з»ясуванням відповідних обставин необхідних для проведення вказаної експертизи.

Вказана експертиза не була проведена, у звязку з не виконанням клопотання експерта, щодо надання необхідних зразків біологічного матеріалу та ухвалою суду від 13.09.2017 року провадження по справі було відновлено.

Ухвалою суду від 15.02.2018 року, заявлений представником відповідача відвід судді Чайка І.В., визнано необґрунтованим ,провадження у справі було зупинено та справу передано до канцелярії суду для визначення, в порядку передбаченому статтею 33 ЦПК України, судді для розгляду заяви про відвід.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.02.2018 року , постановленою суддею Комінтернівського районного суду м. Харкова Фанда О.А., у задоволені заяви представника відповідача відмовлено.

Ухвалою суду від 21.02.2018 року поновлено провадження у справі.

Відповідно до ухвали суду від 27.04.2018 року було задоволено клопотання представника відповідача про витребування з Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області доказів , а саме належним чином завірені копії матеріалів ЖРЗПЗ № 3830 від 03.04.2012 року за заявою ОСОБА_5

Представник позивача в судовому засіданні підтримала доводи позовної заяви та просила позов задовольнити , також представник пояснила, що в період сумісного проживання позивача з померлим ОСОБА_5 у них народилась донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак у звязку з тим , що позивач та ОСОБА_5 на час народження дитини не знаходились у зареєстрованому шлюбі , в свідоцтві про народження дитини прізвище, імя та по батькові батька , зі слів позивача було зазначено - ОСОБА_7.

Відповідач під час розгляду справи заперечував проти позову та зазначав, що ОСОБА_5 є його батьком та з 2009 року не мешкав з ним та матірю, шлюб між батьками було розірвано. До 2010-2011 року батько заробляв автоперевезеннями. Коли батько захворів, відповідач допомагав йому . Про смерть батька відповідачу повідомила позивач по телефону.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, зокрема зазначив , що позивачем не надано доказів щодо існування спільного бюджету у позивача та померлого ОСОБА_5, а також доказів того, що вони вели спільне господарство та мешкали як подружжя протягом п»ять років до смерті ОСОБА_5

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2012 року в порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя за ОСОБА_5 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 . Вказане рішення набрало законної сили .(т.1 а.с. 23-25).

Згідно медичних виписок з амбулаторних карт та історій хвороби ОСОБА_5, останній мав ряд захворювань та періодично в період часу з 26.08.2009 року по грудень 2011 року знаходився на стаціонарних лікуваннях. ( т.1 а.с.7,11-18).

Відповідно до списку видаткових накладних, що надані ТОВ « ЛЕДА», вбачається що ОСОБА_3 у період з 12.06.2009 року по 03.06.2013 року купувала ліки , що підтверджується витягом з дисконтної картки мережі ТОВ « ЛЕДА» та відповідним списком, що доданий до нього ( т.2 а.с.68-76)

Згідно посвідчення , виданого на імя ОСОБА_5, вбачається, що останньому, з 31.01.2012 року та довічно встановлено першу групу інвалідності й призначено розмір соціальної допомоги в сумі 838,00 грн. ( т.1 .а.с.19)

Як вбачається з копії позовної заяви поданої 20.03.2012 року до суду ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про втрату право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якої ОСОБА_8 зазначила , що вона перебувала з ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 27.07.2007 року та у звязку із виниклими обставинами вони не змогли мешкати сумісно, у звязку з чим ОСОБА_5 в січні 2006 року зібрав свої речі та поїхав з квартири та став мешкати з іншою жінкою. ( т.1 а.с.33)

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 401838, ОСОБА_5 помер 28 травня 2013 року ( т.1 а. с. 20).

ОСОБА_9 відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 22.10.2013 року встановлено, що у вказаному відділі згідно обліку заяв про шлюб значиться заява № 307/04-06-03-14 від 14.05.2013 року на ОСОБА_3 та ОСОБА_5, однак на державну реєстрацію шлюбу призначену на 21.06.2013 року наречені не з»явились ( т.1 а.с.75, 76-77)

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що матірю дитини є позивач по справі , а батьком зазначено ОСОБА_7. ( т.2 а.с.67)

Крім того, відповідно до наданих на виконання ухвали суду матеріалів ЖРЗПЗ № 3830 від 03.04.2012 року , вбачається, що 03.04.2012 року до Комінтернівського РВ ХГУ ГУМВС звернувся ОСОБА_5, у якій просив прийняти відповідні міри до своєї дружини ОСОБА_8, яка не впускає його додому за адресою : АДРЕСА_4 .

З пояснень відповідача, що знаходяться в матеріалах про відмову у порушенні кримінальної справи від 05.04.2012 року встановлено, що за адресою : АДРЕСА_4, він мешкає з матірю та дружиною , а також за вказаною адресою зареєстрований його батько- Карелашвілі Т.К. , який близько чотирьох трьох років потому пішов з вказаної квартири та мешкає зі іншою родиною та протягом цього часу додому не приходив, перешкод у його проживанні у вказаній квартирі ні хто не чинить.

В судовому засіданні допитана у якості свідка позивач по справі ОСОБА_3 пояснила, що вона мешкала однією родиною з ОСОБА_5 та вела спільне господарство з початку 2007 року по день смерті останнього. Мешкали вони у неї в квартирі . У 2009 році ОСОБА_5 захворів. 21.02.2011 року у позивача народилася донька, батьком якої є ОСОБА_5, але у звязку з його хворобою, донька була зареєстрована з її слів . В літку 2011 року у ОСОБА_5 стався інфаркт, а 05.09.2011 року у нього стався мікро інсульт та він осліп на ліве око. У вересні 2011 року ОСОБА_5 було призначено діаліз . З початку хвороби ОСОБА_5 та до його смерті вона опікувалася ним та надавала йому допомогу, робила медичні маніпуляції та здійснювала належний догляд. 14.05.2013 року вони подали заяву про РАГСу про реєстрацію шлюбу, реєстрацію якого було призначено на 21.06.2013 року , однак 28.05.2013 року ОСОБА_5 помер.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вказав, що з позивачем по справі він знайомив довгий час з 2000 року, оскільки мешкають по сусідству в одному будинку, але у різних під»їздах. Вже потім він познайомився з ОСОБА_5. Позивач та ОСОБА_5 почали мешкати однією родиною приблизно з 2007-2008 році, точний рік свідок не зміг зазначити. Коли ОСОБА_5 захворів, свідок бачив його кожен день біля під»їзду, та позивач просила свідка отводити ОСОБА_5 на гемодіаліз. ОСОБА_5 не міг працювати , у зв»язку з хворобою та позивач купувала ліки, продукти та інше. У ОСОБА_5 був автомобіль Газель, яким останній не користувався у звязку з хворобою та автомобіль стояв біля під»їзду. Також свідку відомо, що позивач підробляла медсестрою, а основне її місце роботи свідку не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 вказав, що він знайом ОСОБА_5 з 1996 року ,та йому відомо , що ОСОБА_5 мешкав з позивачем з 2011 -2012 року. В той час ОСОБА_5 ще не хворів та займався перевезенням та утримував позивача . ОСОБА_5 сказав свідку , що випадково познайомився з ОСОБА_3 Свідок не помічав , щоб ОСОБА_5 зраджував своїй дружині. Також свідок зазначив, що коли ОСОБА_5 мешкав з позивачем , він жалівся та просив його поговорити з його дружиною, щоб він до неї вернувся. Також ОСОБА_5 показував свідку свій шрам та казав, що це його ОСОБА_3 поранила ножем. Свідок допомогав ОСОБА_5 матеріально та останній пропонував працювати на його автомобілі, однак свідок знайшов йому водія ОСОБА_12 Крім того свідок вказав, що був вдома у позивача один раз - на день народження ОСОБА_5 Коли останній хворів, свідок його провідував та бачив його немічним та від нього погано пахло, у звязку з чим у свідка склалося враження , що за ОСОБА_5 не доглядали.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні зазначив, що з ОСОБА_5 він знайомий приблизно з 2008-2009 року. В період з 2011-2012 року свідок працював на автомобілі ОСОБА_5 та їх заробіток був по 50% із всього заробітку. Кожну пятницю суботу свідок привозив гроші ОСОБА_5 Приблизно заробіток ОСОБА_5 у неділю складав 1000,00 грн. Вказані кошти свідок надавав ОСОБА_5 , а коли той знаходився у лікарні , вказані кошти свідок надавав позивачу. Коли ОСОБА_5 захворів свідок та позивач возили його у лікарню . Згодом автомобіль продали та як відомо свідку за 10000,00 гривень.

За змістом ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пленум Верховного Суду України в п. 21 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснив, що, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Суд також враховує обставини, що 14.05.2013 року позивач та ОСОБА_5 подали заяву про бажання укласти шлюб, реєстрація якого була призначена на 21.06.2013 року, у звязку зі смертю останнього , шлюб зареєстровано не було.

В період 2009-2013 роки ОСОБА_3 купувала ліки для ОСОБА_5, оскільки останній хворів, що підтверджується виписками з амбулаторних карт та історій його хвороби.

У січні 2012 року ОСОБА_13 встановлена перша група інвалідності та призначена пенсію у розмірі 838,00 грн., у звязку з чим він потребував стороннього догляду, матеріального та медичного забезпечення.

Крім того , в судовому засіданні відповідач визнав, що знає ОСОБА_3, яка повідомляла його про хворобу батька за зателефонувала, коли ОСОБА_5 помер.

Також, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2012 року , ухваленого по справі № 2020/4260/2012 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя встановлено, що рішенням Комінтерновського районного суду м. Харкова від 08 червня 2007 року, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 був розірваний.

Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку , що позивач з червня 2007 року по 28 травня 2013 року, що є днем смерті ОСОБА_5 мешкали з останнім однією сімєю без реєстрації шлюбу, були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки, а отже в розумінні ст.1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_5

Суд не може взяти до уваги свідчення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 стосовно того, що позивач та ОСОБА_5 мешкали разом з 2011 року, оскільки вказані свідчення спростовуються письмовими доказами по справі, а саме витягом з дисконтної картки ОСОБА_3 про придбання ліків та довідками про стан здоровя ОСОБА_5, з яких вбачається, що останній захворів не з 2011 року , як вказали свідки , а у 2009 року.

Також, свідчення вказаних свідків спростовуються письмовими поясненнями самого відповідача від 05.04.2012 року , що знаходяться в матеріалах ЖРЗПЗ № 3830 від 03.04.2012 року , в яких останній зазначив, що батько не мешкає з ним та його матірю протягом чотирьох років, тобто з 2008 року.

Таким чином, визнавши ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 28 травня 2013 року, суд визнає , що позивач протягом тривалого часу опікувалася, забезпечувала померлого ОСОБА_5, який через свою хворобу потребував стороннього догляду, а отже в порядку ч.2 ст. 1259 ЦК України позивач має право на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, враховуючи що при поданні позову до суду , позивачу було відстрочено сплату судового збору , суд відповідно до ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в загальному розмірі 487, 20 грн.

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов»язані з розглядом справи в загальному розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права на спадкування задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу з червня 2007 року по 28 травня 2013 року.

Визнати ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 28 травня 2013 року та визнати за нею право на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати повязані з розглядом справи в розмірі 551 ( пятсот пятдесят одна )грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 487 ( чотириста вісімдесят сім )грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1.

Представник позивача- Світлична ОСОБА_14, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП в матеріалах справи відсутній.

Відповідач ОСОБА_4, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП-.

Представник відповідача ОСОБА_2, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП-.

Повний текст рішення по справі складено 12 липня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_15