АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5598/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Рейнарт І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Савицького О.А.,-

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року названу заяву задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме:

- земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 1,384 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, що належить на праві власності ОСОБА_2;

- земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, що належить на праві власності ОСОБА_2;

- земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, що належить на праві власності ОСОБА_2.

В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представники ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримали.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників скаржника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову»розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є стягнення коштів в розмірі 1 056 529 грн 57 коп.

У заяві ОСОБА_1 зазначила, що зважаючи на суму боргу, яка є предметом позову, з метою уникнення ризиків неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову, доцільним є вжиття заходів забезпечення.

В обґрунтування співмірності позовних вимог з вимогами про вжиття заходів забезпечення позову, заявником надано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також копію звіту визначення вартості аналогічної земельної ділянки.

У поданій заяві про забезпечення позову чітко вказано, вид забезпечення позову, зазначено усю необхідну інформацію.

Заява містить достатньо обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Будь-яких доказів, що у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову, будуть порушені права скаржника або інших осіб, суду апеляційної інстанції не представлено.

Скаржником не надано жодного доказу на підтвердження неспівмірності вжитих судом заходів забезпечення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом безпідставно застосовані заходи забезпечення позову, оскільки не надано жодного доказу на підтвердження, що незастосування заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, колегія суддів не приймає, оскільки заява містить обґрунтовані припущення з цього приводу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 25 квітня 2018 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

УхвалуШевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 16 липня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Рейнарт

Т.А. Слюсар