Справа № 428/3627/18
Провадження №2/428/551/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

секретаря Чумак Ю.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Данька В.В., Уварової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи про поновлення на роботі та допуск до роботи,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи про поновлення на роботі та допуск до роботи. Позов обґрунтований тим, що з 12.10.2001 року він був призначений на посаду завідуючого Старобільським міжрайонним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи. Без звільнення з зазначеної посади його 20.11.2015 року було призначено на посаду начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи, яку він обіймав по 18.08.2017 року. Оскільки він не був звільнений з посади завідуючого Старобільським міжрайонним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи, він мав намір продовжити працювати на цій посаді, проте відповідач не допустив його до роботи, чим порушив його права. Просив суд поновити його на роботі та допустити з 02.01.2018 року в якості завідуючого Старобільським міжрайонним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи за основним місцем роботи.

Представник відповідача Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи Данько В.В. надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову. Невизнання позову обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 був призначений на посаду завідуючого Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи шляхом укладення контракту зі строком дії з 20.11.2015 року до 20.11.2018 року. 01.12.2015 року позивач видав наказ №101/1-ос, згідно з яким з 01.12.2015 року завідувачем Старобільським міжрайонним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи призначено ОСОБА_5, який працює на цій посаді по цей час. Позивач пропустив тримісячний строк для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 16.05.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Данька В.В. про витребування доказів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суду пояснив, що 12.10.2001 року був призначений на посаду завідуючого Старобільським міжрайонним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи. 20.11.2015 року його призначено на посаду завідуючого Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи. Його офіційно не було звільнено з попередньої посади, а тому за ним збереглось це робоче місто. 18.08.2017 року на підставі розпорядження №359 його було звільнено з посади завідуючого Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи відповідно до ст.45 КЗпП України. 02.01.2018 року він звернувся про допуск до роботи, проте відповідач йому відмовив. Про збереження за ним робочого місця завідуючого Старобільським міжрайонним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи він особисто домовлявся з юрисконсультом Управління охорони здоров'я та директором Департаменту охорони здоров'я. Починаючи з 20.11.2015 року він працював начальником обласного бюро і виконував тільки цю роботу. Просив задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи Данько В.В. позов не визнав. Підтвердив доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи Уварова І.О. позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у позовній заяві доводи, суд встановив наступне.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

12.10.2001 року ОСОБА_1 згідно з наказом від 12.10.2001 року був призначений на посаду завідуючого Старобільським міжрайонним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1.

20.11.2015 року ОСОБА_1 згідно з розпорядженням від 20.11.2015 року №787-к був призначений на посаду начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1, копією розпорядження від 20.11.2015 року №787 та копією контракту від 20.11.2015 року.

Запис про звільнення ОСОБА_1 з роботи з посади завідуючого Старобільським міжрайонним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи в трудовій книжці позивача відсутній.

18.08.2017 року ОСОБА_1 згідно з розпорядженням від 18.08.2017 року №359-к звільнено з посади начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи відповідно до ст. 45 КЗпП України, достроково розірвано укладений з ним контракт, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1, копією розпорядження від 18.08.2017 року №359-к.

Таким чином, трудові відносини ОСОБА_1 з Луганським обласним бюро судово-медичної експертизи припинились 18.08.2017 року. При цьому відсутність запису в трудовій книжці позивача про звільнення його з посади завідуючого Старобільським міжрайонним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи не спростовує зазначеного висновку суду, хоча свідчить про порушення встановленого порядку ведення трудових книжок працівників.

З пояснень сторін в судовому засіданні було встановлено, що починаючи з 20.11.2015 року і до дня звільнення, позивач ОСОБА_1 працював начальником Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи і виконував трудові обов'язки, покладені на нього контрактом.

При цьому позивач об'єктивно не міг в період свого перебування на посаді начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи працювати за сумісництвом чи у будь-який інший спосіб на посаді завідувача Старобільським міжрайонним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи, оскільки з 01.12.2015 року на цю посаду був призначений ОСОБА_5, що підтверджується копією наказу від 01.12.2015 року №101/1-ос, який до того ж був виданий ОСОБА_1

Згідно з копією заяви ОСОБА_1 від 06.11.2015 року він бажав призначення на посаду Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи і фактично він припинив працювати завідувачем Старобільським міжрайонним відділенням Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи, оскільки був призначений начальником цього бюро, що відповідало бажанню та внутрішній волі позивача.

При цьому суд не бере до уваги доводи представника відповідача Данька В.В. щодо того, що ОСОБА_1 взагалі не може обіймати посаду судового експерта за станом здоров'я та через притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння корупційного правопорушення, через їх необґрунтованість та невідповідність тим обставинам, які були встановлені в судовому засіданні.

Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності з доказами по справі, враховуючи приписи ст. 36 КЗпП України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Поновлення на роботі та допуск працівника до роботи є можливим в тому випадку, коли відбулось незаконне звільнення працівника з роботи, проте існування цих обставин позивач не довів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) в задоволенні позовних вимог до Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи (юридична адреса: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, б. 2б, ) про поновлення на роботі та допуск до роботи.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20.07.2018 року.

Суддя Ж. І. Кордюкова