АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 758/2448/18
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5562/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Гребенюк В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

5 липня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Поливач Л.Д., Прокопчук Н.О.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Атаманюк Валерія Анатоліївна про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочинів та просила суд визнати недійсним договір дарування 1/3 частини квартири від 10 жовтня 2016 року, застосувати наслідки недійсності договору дарування шляхом скасування державної реєстрації права власності на 1/3 частини квартир, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5.

Також позивач подала заяву про забезпечення позову та просила суд накласти арешт на 1/3 частину спірної квартири, посилаючись на те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити виконання рішення суду.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 березня 2018 року відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 березня 2018 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, накладено обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно - 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5.

У травні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись в обґрунтування заяви на те, що позивач свідомо замовчувала належність 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 на праві приватної власності та наявність у даних правовідносинах рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року (справа № 758/1713/16-ц) та рішення Апеляційного суду м. Києва від 3 серпня 2017 року, а відтак, вже вирішення спору по-суті і, як наслідок, відсутності підстав для вжиття заходів для забезпечення даного позову.

У зв'язку із викладеним, просила суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 березня 2018 року.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно - 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_5.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні власністю, вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням задоволено частково та визначено долі квартири за адресою: АДРЕСА_1, які відповідають розміру житлових кімнат: 11,8 кв.м. - 25/84 частини квартири, кімнат 17,8 кв.м. та 13,6 кв.м. - це 59/84 частини квартири із встановленням наступного порядку користування квартирою: виділено в користування ОСОБА_5 жилу кімнату площею 11,8 кв.м., ОСОБА_4 та ОСОБА_7 - жилі кімнати площею 17,8 кв.м. та 13,6 кв.м. Місця загального користування залишено в спільному користуванні, з подальшим зобов'язання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні 1/3 частини зазначеної вище квартири, шляхом її вселення в квартиру, в решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 3 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року в частині визначення долі в спірній квартири, які відповідають розміру житлових кімнат та стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 компенсації вартості 2,6 кв.м. житлової площі в розмірі 43 411,40 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні даних позовних вимог відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 72686651 ОСОБА_5 є власником 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, спільна часткова власність.

Згідно ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п'яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову відповідно до частини четвертої статті 156 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися, відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що, власниками квартири в рівних долях є ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5, позивачем не надано суду інформації про ухвалення зазначених вище рішень та інформації щодо отримання відомостей укладення оскаржуваного договору.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, позивачкою оспорюється договір дарування 1/3 частини квартири від 10 жовтня 2016 року, яка належить ОСОБА_5

Із клопотання про скасування заходів забезпечення позову вбачається, що ОСОБА_5 має намір продати частку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, відносно якої розглядається даний спір, про що вона підтвердила і в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи характер спірних правовідносин, наміру відповідача відчужити спірне майно, колегія суддів вважає, що висновок суду про скасування заходів забезпечення позову є передчасним.

Оскільки відчуження спірної квартири може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 березня 2018 року, задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції щодо цього питання підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 9 липня 2018 року.

Головуючий

Судді