АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/5331/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5547/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Рейнарт І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Сенька М.Ф.,-

встановила:

13 квітня 2018 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року названу заяву задоволено.

Забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду та залишити заяву без розгляду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову до його подання до суду.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначила, що вона має намір звернутись до ОСОБА_2 із позовом про стягнення 260 100 грн 00 коп. Враховуючи те, що ОСОБА_2 може відчужити належну йому на праві власності квартиру, просила забезпечити майбутній позов.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову»розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Висновки суду першої інстанції про забезпечення позову, не відповідають вищенаведеним вимогам закону та відповідним роз'ясненням.

З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину, шляхом стягнення в порядку реституції 260 100 грн 00 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки у провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 з тим самим предметом позову, з однакових підстав та між тими самими сторонами, реєстровий номер № 759/19096/17, судовий розгляд призначено на 22 жовтня 2018 року.

При цьому, у вищенаведеній аналогічній справі, ОСОБА_1 також ставила питання про забезпечення позову. Утім, ухвалою суду, залишеною без змін апеляційним судом, у забезпеченні позову було відмовлено.

Вищенаведені обставини свідчать про безпідставність поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, ухвала суду від 16 квітня 2018 року постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

УхвалуСвятошинського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заявивідмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 16 липня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Рейнарт

Т.А. Слюсар