Справа №: 343/1199/18
Провадження №: 2/0343/516/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення яким, шлюб між нею та відповідачем по справі, який зареєстрований 26 листопада 2016 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 257 розірвати.

Малолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з нею.

Стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона уклала шлюб, який зареєстрований 26 листопада 2016 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Від спільного проживання в шлюбі в них народилося дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є неповнолітньою, та знаходиться на її вихованні.

Спершу їхні відносини складались добре, але згодом їхні стосунки погіршились, виявилось, що в них різні погляди на сімейне життя. Фактично після народження дитини вони не проживають, не підтримують подружніх відносин.

Позивачка в підготовче судове засідання не прибула, скерувала заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, хоч про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд поступила його заява про розгляд справи за його відсутності, де вказує, що позовні вимоги визнає, оскільки вони більше року не проживають разом. Просить змінити його прізвище на дошлюбне Бобер.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечать закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Свідоцтво про шлюб І-НМ № 167175 від 26.11.2016 року (а.с.7) свідчить про те, що між ОСОБА_4, та ОСОБА_1., 26.11.2016 року був зареєстрований шлюб Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 257. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка Бобер, дружини Дужак.

Від спільного проживання у сторін 10.06.2017 року народилася дочка ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження серія І-НМ № 337481 а.с.6).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сімї.

Сторони не бажають зберегти сім'ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сімя розпалася.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дитини порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, покласти на позивачку .

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 26 листопада 2016 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 257 - розірвати.

Малолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з мамою, позивачкою по справі ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу присвоїти ОСОБА_2 дошлюбне прізвище «Бобер».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, ОСОБА_1 від сплати звільнити, а також стягнути з нього на користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК Кодексу України.

Позивачка: ОСОБА_1, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Повний зміст рішення складено 18 липня 2018 року.

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький