АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 755/6483/18 Головуючий у суді першої інстанції: ЛастовкаН.Д.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5499/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання угоди про звільнення недійсною, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання угоди про звільнення недійсною, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання угоди про звільнення недійсною, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнано неподаною та повернуто позивачу з підстав невиконання вимог закону, визначених ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 травня 2018 року.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, він 17 травня 2018 року подав уточнену заяву. Вважає, що висновок суду про те, що позивач не цікавиться своєю справою та не усунув недоліки в надані йому строки не відповідає дійсності та є безпідставним.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

У відповідності до вимог статті 369 ЦПК України ( у редакції Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, яким внесені зміни до цивільного процесуального кодексу України, чка іє з 15 грудня 2017 року) апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У такому випадку судове засідання не проводиться, а розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - частина 13 статті 7 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що у строки вказані в ухвалі про залишення позову без руху, позивачем не усунуті недоліки, що є підставою для повернення заяви.

Проте до таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху - стаття 185 ЦПК України. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві - частина 3 статті 185 ЦПК України .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання угоди про звільнення недійсною, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позовна заява складена з додержанням письмової форми, її зміст містить посилання на те, до кого пред'явлений позов, що саме вимагає позивач (предмет позову), обставини, на яких ґрунтується вимога (підстава позову), зазначення на докази, а також містить реквізити учасників справи із зазначенням їх місцезнаходження (для юридичної особи) та місця проживання (для фізичної особи) .

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_4 без руху з наступним її поверненням, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не усунуті недоліки, які містяться в позовній заяві, а саме: зазначена у заяві назва вулиці «Тальського» не існує на території міста Києва, що в майбутньому ускладнить виклик позивача у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальних дій.

Перевіряючи матеріали позовної заяви, а також додержання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства, колегія суддів приходить до наступного:

У порядку визначеному положеннями статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначає конкретні підстави залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків, тривалістю протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

У відповідності до вимог статті 122, 123 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Аналіз вищенаведених процесуальних норм вказує на те, що початок перебігу процесуального строку для виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху починається з дня вручення ухвали.

Статтями 128, 130 ЦПК України регламентований порядок направлення та вручення судових повісток (кореспонденції суду).

Виходячи із положень статей 128, 130 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими належним чином щодо яких у суду є відомості про вручення їм судових повісток ( процесуальних документів). Днем вручення судової повістки (процесуального документа) є день вручення кореспонденції суду під розписку.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду першої інстанції від 02 травня 2018 року залишено позовну заяву ОСОБА_4 без руху із визначенням строку для виконання вимог ухвали протягом трьох днів з дня вручення позивачу ухвали суду.

Копію ухвали від 02 травня 2018 року для виконання надіслано судом на адресу позивача ( АДРЕСА_1) - 02 травня 2018 року, про що свідчить супровідний лист (а.с. 4).

Дану ухвалу суду позивач отримав безпосередньо в приміщенні суду 16 травня 2018 року, а також рекомендованим листом по пошті - 17 травня 2018 року, що підтверджується підписом позивача у повідомленні про вручення поштового відправлення та у довідковому листі до справи (а.с. 14).

Таким чином, встановлений ухвалою суду першої інстанції про залишення заяви без руху триденний строк з дня вручення вказаної ухвали ( 16 травня 2018 року) мав закінчитися 19 травня 2018 року - в суботу (вихідний день), у зв'язку із чим кінцевий строк на усунення недоліків закінчувався в перший після вихідного робочий день - 21 травня 2018 року.

Заява на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху подана позивачем до суду 17 травня 2018 року, тобто у строки, визначені судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху (а.с. 15).

Однак, на час виконання позивачем вимог ухвали, подана ним позовна заява вже була повернута судом першої інстанції з постановленням ухвали від 14 травня 2018 року.

Колегія суддів вважає, що така ухвала прийнята судом першої інстанції з порушенням порядку постановлення ухвал, оскільки встановлені у справі обставини свідчать про те, що на момент постановлення судом першої інстанції ухвали про повернення позовної заяви ОСОБА_4 матеріали справи не містили доказів вручення позивачеві ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Посилання суду першої інстанції на результати запиту про відстеження рекомендованого відправлення на адресу позивача через офіційну сторінку ПАТ «Укрпошта» в мережі інтернет, як на факт вручення позивачу копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, є помилковим. Вказане повідомлення містить відмітку про те, що «адресату повторно повідомлено про надходження на його адресу поштового відправлення». Зазначені відомості не свідчать про вручення позивачеві під розписку копії ухвали про залишення заяви без руху, а тому таке повідомлення ПАТ «Укрпошта» не можна вважати належним доказом на підтвердження обставин вручення позивачу процесуального документу суду, оскільки це не відповідає вимогам статті 128, 130 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу від 14 травня 2018 року, не пересвідчився в належному повідомленні та обізнаності позивача про наявні недоліки у поданій ним заяві й передчасно вирішив питання про неусунення ОСОБА_4 недоліків в установлений судовою ухвалою строк.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_4 з підстав невиконання вимогах закону, визначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, не ґрунтується на вимог цивільного процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: