Провадження № 2/760/3572/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря- Каліщук М.В.

позивача - ОСОБА_3

представника позивача - ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

18.08.2017 позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В судовому засідання 19.02.2018 позивач подала заяву про зміну позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги аргументує тим, що 13.06.2012 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який на даний час розірваний за рішенням суду.

Від даного шлюбу у них народилося дві доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час постійно проживають з нею та перебувають на її утриманні.

З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач жодним чином не виконує свої батьківські обов'язки та фінансово не забезпечує дітей, інших утриманців не має, ніде не працює, його стан здоров'я дозволяє йому повноцінно працювати та приймати участь у матеріальному забезпеченні дітей.

В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позов та просили задовольнити з наведених в ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак з'явилась його представник, яка проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що відповідач не ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по відношенню до спільних з позивачем дочок, приймає участь у їх вихованні, оплачує витрати на одяг, лікування, зокрема стоматологічні послуги.

Зазначила також, що за домовленістю сторін діти два дні на тиждень проводять час з батьком і в цей час батько оплачує їх харчування, розваги та інші витрати.

Крім того, посилається на те, що позивачем не обґрунтовано розмір аліментів у максимально передбаченому сімейним законодавством розмірі, т.я. відповідач на даний час ніде не працює, не має доходу, при цьому приймає участь у забезпеченні дітей.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_7, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 23.12.2008. З даного свідоцтва про народження вбачається, що її батьками є позивач та відповідач.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_8, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 04.05.2012. З даного свідоцтва про народження вбачається, що її батьками є позивач та відповідач.

Як зазначає позивач та не заперечує представник відповідача, неповнолітні діти сторін постійно проживають з матір'ю.

При цьому два дні на тиждень за домовленістю сторін проводять час з батьком, що підтверджується їх спільними фотознімками.

Представник відповідача зазначає, що два дні на тиждень за домовленістю сторін діти проводять час з батьком, який приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей і на підтвердження цього додала копії товарних чеків на дитячий одяг, квитанції про оплату товарів в дитячих магазинах та кафе, а також акт здачі-прийняття виконаних робіт та послуг, який свідчить про оплату відповідачем стоматологічних послуг, наданих дочці ОСОБА_8.

У відповідності до положень ст. 180 СК України, на батьків покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частин 1 та 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Судом встановлено, що на час розгляду справи неповнолітні діти сторін проживають з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Відповідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Визначаючи розмір аліментів, суд керується положеннями ч. 1 ст. 182 СК України, та враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та утриманців.

Отже, враховуючи наведенні положення СК України, а також беручи до уваги, що відповідач фізично здоровий та має можливість сплачувати аліменти, інших неповнолітніх дітей, чи інших утриманців на утриманні не має, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають стягненню за період з 18.08.2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

При цьому, оцінюючи докази, надані представником відповідача на підтвердження участі відповідача у матеріальному забезпеченні дітей, судом встановлено, що з наданих представником відповідача копій товарних чеків та квитанцій не вбачається, що саме ним були здійснені дані витрати, більш того, з дат на даних документах вбачається, що ці розрахунки були проведені в кінці 2017 на початку 2018 років, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд також критично ставиться до посилань представника відповідача на необґрунтований розмір аліментів, а також відсутність у відповідача можливості виплачувати аліменти саме у такому розмірі, оскільки вважає, що запропонований позивачем розмір аліментів є необхідний для забезпечення відповідного рівня життя дітей, а відповідач, який є фізично здоровим та працездатним не позбавлений можливості працевлаштуватися та отримувати стабільний дохід.

Більш того, у запропонованому представником відповідача проекті аліментного договору, нею була запропонована сума аліментів та інших витрат, які батько зобов'язується за даним договором виплачувати на утримання дітей, яка у сукупності становить 5860 грн., що лише на 140 грн. менша від розміру аліментів, які просить стягнути позивач, що свідчить про те, що відповідач на момент складення проекту даного договору фактично мав намір та можливість сплачувати позивачу на утримання дітей саме таку суму грошових коштів.

Враховуючи всі наведені представником доводи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ним не доведено об'єктивних підстав, які б свідчили про регулярну та повноцінну участь батька у матеріальному забезпеченні дітей на достатньому рівні, та які б свідчили про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову в розмірі 640, 00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 12-13, 76-82, 141, 206, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 стягнення аліментів - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 /ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1/ на користь ОСОБА_3 /ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2/ аліменти на утримання дітей ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 /шість тисяч/ гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 18.08.2017 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_6/ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1/ на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 27.06.2018.

Суддя: В.В. Лазаренко