"18" липня 2018 р. Справа № 363/4954/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

18 липня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.08.2014 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем ОСОБА_2, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у заяві. Згідно до умов договору позичальник зобовязаний погашати заборгованість, однак, свої зобовязання не виконує. Станом на 31.10.2017р. утворилась заборгованість в розмірі 15 450, 38 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 2000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 12 238, 46 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 711, 92 грн. Оскільки ОСОБА_1 ухиляється від сплати заборгованості, позивач просить у примусовому порядку стягнути з нього суму заборгованості 15 450, 38 грн. та судові витрати в сумі 1 600 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті суду про його виклик, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

18 липня 2018 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись відповідно до вимог закону або договору.

Судом встановлено, що дійсно 11.08.2014 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що свідчить його Заява позичальника (а.с. 5-6).

Підписання заяви позичальником і є підтвердженням укладення між сторонами Договору, що складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг.

Розмір, зміна кредитного ліміту відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг встановлюються за рішенням Банку без згоди позичальника.

Підписання цього Договору є прямою та безумовного згодою позичальника на встановлені банком умови.

Під час укладення угоди сторони керувались положеннями ст. 634 ч.1 ЦК України, а саме: договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Відсотки за користування кредитом нараховуються відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Свої зобовязання за кредитним договором відповідач не виконує, станом на 31.10.2017 р. заборгованість складає 15 450, 38 грн., яка складається з заборгованість за кредитом 2000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 12 238, 46 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 711, 92 грн., що підтверджується розрахунком, долученим до матеріалів справи ( а.с. 3-4).

В свою чергу банком свої зобовязання, визначені в ст. 1054 ЦК України, а також Умовах та Правилах надання банківських послуг щодо надання грошових коштів позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, виконано.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В разі порушення умов договору з боку позичальника Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено повернення кредиту, оплата винагороди банку, сплата штрафу тощо.

В звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань боржником банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, з письмовою заявою про розірвання договору або проханням щодо зміни тарифів позичальник не звертався.

Окрім того, в судове засідання відповідач взагалі не зявлявся, не скористався своїми правами, та не надав доказів по справі.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені зобовязання по кредитному договору, до наступного часу заборгованість не погашена, позивачем з свого боку виконані всі умови договору, права позичальника не порушені, позивачем давалась змога відповідачу в добровільному порядку погасити заборгованість, однак, ним вимоги позивача ігнорувались, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості на користь позивача.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2,3,4,5,7,10,12,13,141,280-284,352,354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 526, 530, 610, 614, 634, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 450 (п'ятнадцять тисяч чотириста пятдесят) гривень 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір в сумі 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.Б. Баличева