печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Медведєва М.Г.

за участю:

представника відповідача - Гриб Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу у порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Держава України в особі Державної казначейської служби України, Ірпінський відділ Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області, Ірпінський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю слідчого та прокурора,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення моральної шкоди , посилаючись на те що 14.06.2017р. звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Ірпінського відділу поліції. На заяву реагування не відбулось , тому подав до суду скаргу на бездіяльність . Ухвалою Ірпінського міського суду Киівської області від 26.02.2018р. було задоволено скаргу та зобов»язано було внести заяву до ЄРДР.Вважає що діями працівників правоохоронних органів завдано моральну шкоду полягає в тому що був змушений порушити звичайний ритм життя, звертатись з скаргами до суду та витрачати свій особистий час , яку оцінює 2000 грн. 11.04.2018 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі

за правилами позовного (спрощеного) провадження. Призначено судове засідання на 10 год. 15 хв. 15 травня 2018 року. Позивач в судове засідання не з»явився, просив розглядати в відсутність. Представник Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, просив відмовити, надав відзив на позовну заяву. Представник Ірпінський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив на позовну заяву не надав. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач посилається на те що 14.06.2017р. звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Ірпінського відділу поліції. На заяву реагування не відбулось , тому подав до суду скаргу на бездіяльність . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26.02.2018р. було задоволено скаргу та зобов»язано було внести заяву до ЄРДР. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього ( досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст.1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктивного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно - розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільно - правової відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода завдана незаконними,діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно - розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст.1176 ЦК України, а саме внаслідок; незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", ;Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи з загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами ( ст. ст.1173, 1174 ЦК України). Ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 26.02.2018р. за якою було зобов'язано уповноважених службових осіб внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості із заяви ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування з приводу повідомлених даних, не підпадає під перелік дій, які дають підстави для відшкодування шкоди з підстав визначених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»та ст. 1176 ЦК України. Згідно з ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Позивачем не надано доказів , судом не встановлено , що з вини відповідача спричинена моральна шкода , скарга на бездіяльність розглядалась в порядку ст.303-309 КПК України , відсутній причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. При таких обставинах, суд приходить до висновку , що позовні вимоги позивача є безпідставними , не встановлено спричинення моральної шкоди відповідачем, яка б підлягала відшкодуванню відповідачем , тому в задоволенні позову слід відмовити. Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України , ст.ст. 12,14,77,79,81,263,264,273,280,354, ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держава України в особі Державної казначейської служби України, Ірпінський відділ Києво-Святошинська місцева прокуратура Київської області, Ірпінський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю слідчого та прокурора.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Остапчук Т.В.