Ухвала

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 219/3788/17

провадження № 61-7125св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» на рішення Апеляційного суду Донецької області у складі колегії суддів: Тимченко О. О., Мірути О. А., Хейло Я. В., від 05 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» (далі - ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод») про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення заборгованості із заробітної плати, заробітку за час вимушеного прогулу, допомоги по вагітності та пологах, моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що з 29 травня 2014 року вона працювала інженером конструктором бюро металургійного устаткування ПрАТ «Єнакіївський металургійний завод».

17 березня 2017 року відповідач видав їй трудову книжку з записом про її звільнення з 16 березня 2017 року на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України. При цьому відповідач не провів розрахунок при звільненні.

Оскільки її звільнення проведено без згоди робітника, як того вимагає пункт 1 статті 36 КЗпП України, а також, враховуючи те, що її звільнено у стані вагітності, вважала звільнення безпідставним та незаконним, що є підставою для поновлення на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вважала, що своїми протиправними діями відповідач завдав їй моральної шкоди.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_4 просила поновити її на роботі на посаді інженера конструктора бюро металургійного устаткування відділу по надійності, стандартизації та організації ремонтів управління ремонтів, стягнути з ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 17 березня 2017 року по 13 квітня 2017 року у сумі 3 655,60 грн, заробітну плату за час вимушеного простою за період з 01 по 16 березня 2017 року у розмірі 2 052,27 грн, моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн, зобов`язати відповідача здійснити розрахунок належної допомоги по вагітності та пологах як застрахованій особі та здійснити її виплату за власний рахунок.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано незаконним наказ від 16 березня 2017 року № 1026 в частині звільнення ОСОБА_4 за пунктом 1 статті 36 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді інженера-конструктора 3 категорії бюро металургійного устаткування відділу по надійності, стандартизації та організації ремонтів управління ремонті в ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» з 17 березня 2017 року.

Стягнуто з ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 березня 2017 року по 13 квітня 2017 року в розмірі 4 120,10 грн. Зобов'язано ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» утримати з цієї суми податок з доходів фізичних осіб та інші обов'язкові платежі.

Стягнуто з ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У жовтні 2017 року ПрАТ «Єнакієвський металургійний завод» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційну скаргу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 березні 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

25 червня 2018 року до Верховного Суду від ОСОБА_4 надійшла нотаріально посвідчена заява про відмову від позову на підставі статті 408 ЦПК України, в якій позивач просила визнати нечинними рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду і закрити провадження у справі. Процесуальні наслідки відмови від позову заявнику зрозумілі.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про відмову від позову, суд касаційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до пункту 4 частини першої, частини другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

У зв'язку з поданням позивачем ОСОБА_4 заяви про відмову від позову, яка відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, суд касаційної інстанції приймає відмову позивача від позову, визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та закриває провадження у справі; підстав для неприйняття відмови позивача від позову не встановлено.

Керуючись статтями 206, 255, 408, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_4 від її позову до приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення заборгованості із заробітної плати, заробітку за час вимушеного прогулу, допомоги по вагітності та пологах, моральної шкоди.

Визнати нечинними рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення заборгованості із заробітної плати, заробітку за час вимушеного прогулу, допомоги по вагітності та пологах, моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников С. Ф. Хопта