Ухвала

06 липня 2018 року

м. Київ

справа №761/40133/17

провадження №61-38402ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 05 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального апарату Служби безпеки України про визнання дій протиправними, визнання недійсним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 05 червня 2018 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У клопотанні ОСОБА_1, посилаючись на тяжкий фінансовий стан сім'ї а також на те, що вона є матір'ю, яка втратила єдиного годувальника та діє в інтересах дітей-напівсиріт, просить звільнити її від сплати судового збору.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки викладені в клопотанні докази не дають підстав для звільнення позивача від судового збору, так як належних й допустимих доказів на їх підтвердження не додано, а згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими до обох сторін справи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада

2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (про визнання дій протиправними, визнання недійсним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії), ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто (0,4% * 1 600 грн =640 грн).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 200 відсотків ставки що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При пред'явленні позовів було заявлено дві вимоги немайнового характеру: про визнання дій протиправними та визнання недійсним і скасування рішення. Всі вимоги оскаржуються повністю.

(640 * 200% * 2 = 2 560 грн).

Отже, ураховуючи характер спору заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 560 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва /Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ:22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 392 у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 05 червня 2018 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 липня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник