Справа №746/224/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16.07.2018 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Ходіч В.М.,

при секретарі - Близнюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Срібне у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Срібнянської селищної ради Чернігівської області про визнання частки у спільній сумісній власності, визнання права власності на неї та визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року позивачі звернулися до суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житловий будинок від 15.11.1991 року, ОСОБА_3, як голові колгоспного двору, належало домоволодіння по АДРЕСА_1 Окрім неї у цьому житловому будинку постійно проживали та були зареєстровані позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1), оскільки житловий будинок є частиною майна колгоспного двору, то і позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як члени колгоспного двору не втратили право в його майні, які своєю працею і коштами постійно брали участь у веденні спільного господарства двору, а позивач ОСОБА_2 станом на 15.04.1991 року була неповнолітньою.

Крім цього, після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина на все належне їм майно, в тому числі і на належну їм частину зазначеного домоволодіння, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину як після смерті матері ОСОБА_3, та і після смерті дружини ОСОБА_4, але не може її оформити та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом відповідно на належні померлим по 1/4 частині житлового будинку, так як у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння зазначено, що нерухоме майно належить колгоспному двору, при цьому зазначено лише голову колгоспного двору при наявності інших його членів, а тому позивачі змушені були звернутися до суду з цим позовом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують і просять їх задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник Срібнянської селищної ради в судове засідання не з»явився, у встановлений судом строк подали відзив на позовну заяву та не заперечують проти задоволення позову, просять суд розгляд справи провести без присутності їх представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва НОМЕР_1 про право особистої власності домоволодіння від 15.11.1991 року, ОСОБА_3, як голові колгоспного двору, належало домоволодіння по АДРЕСА_2 У свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння відсутні відомості про членів двору. Згідно довідки Гурбинської сільської ради Срібнянського району № 228 від 17.03.2017 р. в житловому будинку АДРЕСА_3 станом на 01.01.1990 року проживали і були зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Ще за життя ОСОБА_3 був складений заповіт, у відповідності з яким ОСОБА_1 є спадкоємцем всього належного їй майна. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняв спадщину. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину відсутні. 31.01.2017 року померла ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняв спадщину за законом. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину відсутні. На даний час будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, сараю, гаража, сараю, колодязя, воріт, хвіртки, огорожі, належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3, загальна вартість за даними Прилуцького МБТІ - 127817 грн. Позивач ОСОБА_1 не може оформити спадщину на вищевказані частини домоволодіння, так як в свідоцтві НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння від 15.11.1991 року не зазначено інших членів колгоспного двору та не визначено частку в майні колгоспного двору.

Як вбачається з вищенаведеного, спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_3, яка була власником спірного будинковолодіння згідно свідоцтва НОМЕР_1 про право особистої власності домоволодіння від 15.11.1991р., однак на той час це будинковолодіння було зареєстровано як «колгоспний двір», також спадщина відкрилася і 31 січня 2016 року після смерті ОСОБА_4, яка була членом колгоспного двору спірного будинковолодіння. Станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в АДРЕСА_4 проживали і були зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Після смерті власника будинку ОСОБА_3 та після смерті ОСОБА_4 прийняв спадщину ОСОБА_1, але він не може оформити спадщину на вищевказану частину домоволодіння, так як у свідоцтві НОМЕР_1 про право особистої власності домоволодіння від 15.11.1991 року не зазначено інших членів колгоспного двору та не визначено частку в майні колгоспного двору, тому за таких обставин позов є законним, обгрунтованим, підтверджений відповідними доказами і підлягає повному задоволенню.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Ст.548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з

застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 22.05.1995 р.№20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» орієнтує суди на таке. До правовідносин, що виникли до 15.04.1991 р., застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 р., мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 р. не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 524, 548 ЦК України (1963 року), ст.ст.2, 3, 19, 23, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Визнати за ОСОБА_1, як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок (А-1), загальною площею 83.4 м.кв., житловою 24.5 м.кв., побудований в 1961 році з прибудовою (а-1), побудованою в 1992 році, сарай (Б-1), побудований в 1960 році, сарай (В-1) - в 1955 році, гараж (Г-1) - в 1986 році, сарай (Д-1) - в 1992 році, погріб (Пг) - в 1955 році, колодязь (К), ворота №1, хвіртка №2, огорожа №3, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, в розмірі 1/4 його частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна, як частку в майні колгоспного двору. Визнати право власності на 1/4 його частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнати право власності на 1/4 його частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2, як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок (А-1), загальною площею 83.4 м.кв., житловою 24.5 м.кв., побудований в 1961 році з прибудовою (а-1), побудованою в 1992 році, сарай (Б-1), побудований в 1960 році, сарай (В-1) - в 1955 році, гараж (Г-1) - в 1986 році, сарай (Д-1) - в 1992 році, погріб (Пг) - в 1955 році, колодязь (К), ворота №1, хвіртка №2, огорожа №3, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, в розмірі 1/4 його частини та визнати право власності на вказану частину нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Срібнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Суддя В.М. Ходіч