АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м. Київ

Справа №752/8580/15-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 11 липня 2018 року

Повний текст постанови складено 13 липня 2018 року

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

сторони: позивач Публічне акціонерне товариство «БанкНаціональний кредит»

відповідач ОСОБА_4, ОСОБА_5

ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8,

ОСОБА_10, який діє в інтересах ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БанкНаціональний кредит» ОСОБА_12 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухваленого 03 листопада 2017 року суддею Мирошниченко О.В., в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, час і дата складання повного тексту рішення невідомі, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10, який діє в інтересах ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Справа №752/8580/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/2036/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Мирошниченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Банк Національний кредит» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_14, в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором від 29 березня 2013 року у розмірі 21 138 гривень 97 копійок.

В подальшому до участі у справі залучено правонаступників померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_14, - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10, який діє в інтересах ОСОБА_10.

В обґрунтування позовних вимог, заявлених до правонаступників померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_14, позивач посилався на те, що 29 березня 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_14 укладено договір про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками, з подальшими змінами, що викладені у договорах про внесення змін від 04 квітня 2013 року та від 10 липня 2013 року. Відповідно до умов вказаних договорів банк відкриває держателю карти кредитну лінію (овердрафт) за кредитним рахунком до 29 березня 2014 року включно з лімітом кредитування у розмірі не більше 100 000 гривень. Відповідно до договору про внесення змін від 10 липня 2013 року сторони дійшли згоди про те, що овердрафт становить 10 000 гривень. Крім того, протягом перших 50 днів користування овердрафтом процентна ставка дорівнює нулю, з 51-го календарного дня користування овердрафтом процентна ставка нараховується у розмірі 48 %. У зв'язку із неодноразовим порушенням умов договору в частині сплати процентів за користування овердрафтом, за вказаним договором станом на 14 квітня 2014 року існує заборгованість у розмірі 21 138 гривень 97 копійок.

Відповідачі є спадкоємцями після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_14, у зв'язку із чим позивачем в порядку ст. 1281 ЦК України направлено вимоги імовірним спадкоємцям померлої. На підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10, який діє в інтересах ОСОБА_10, про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» ОСОБА_12, подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи та неправильно застосовані норми матеріального права.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» ОСОБА_16, підтримав доводи апеляційної скарги.

Апеляційний суд в складі колегії суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10, який діє в інтересах ОСОБА_10 про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10, який діє в інтересах ОСОБА_10.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що жоден із відповідачів не звертався до Другої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_14.

Проте, такий висновок суду першої інстанції, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає таким, що не відповідає вимогам норм матеріального права.

Так, як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 березня 2013 року між ПАТ «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_14 укладено договір про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками (т. 1 а.с. 5-6).

Відповідно до умов вказаного договору банк відкриває держателю карти кредитну лінію (овердрафт) за кредитним рахунком до 29 березня 2014 року включно з лімітом кредитування у розмірі не більше 100 000 гривень. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, протягом перших 50 днів користування овердрафтом процентна ставка дорівнює нулю, з 51-го календарного дня користування овердрафтом процентна ставка нараховується у розмірі 48 %. Відповідно до договору про внесення змін від 10 липня 2013 року сторони дійшли згоди про те, що овердрафт становить 10 000 гривень (т. 1 а.с. 8).

У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань держателем картки щодо сплати відсотків за користування овердрафтом за договором від 29 березня 2013 року станом на 14 квітня 2014 року обліковується заборгованість, що становить 21 138 гривень 97 копійок, з яких: 13 723 гривні 83 копійки - заборгованість за кредитом; 0,01 грн. - заборгованість за процентами; 2 845 гривень 41 копійка - три проценти річних; 4 569 гривень 72 копійки - інфляційні витрати.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_14 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 25.05.2015 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві (т. 1 а.с. 82).

Як убачається з наданої копії спадкової справи, відкритої 25.11.2015 року щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_14, вбачається, що спадкова справа заведена державним нотаріусом після отримання вимоги ПАТ «Банк Національний Кредит» від 19.11.2015 року, яка отримана Другою київською державною нотаріальною контрою 25.11.2015 року (т. 1 а.с. 109-185).

В обґрунтування позовних вимог, заявлених до відповідачів, позивач посилається на те, що відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_14. На підтвердження вказаних обставин позивач посилається на копії свідоцтв про народження (т. 1 а.с. 196-199). Зокрема, копія свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі змісту якої вбачається, що батьками останньої є ОСОБА_7 та ОСОБА_15 ОСОБА_17, копія свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі змісту якої вбачається, що батьками останньої є ОСОБА_7 та ОСОБА_15 ОСОБА_17, копію свідоцтва про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, зі змісту якої вбачається, що батьками останнього є ОСОБА_7 та ОСОБА_15 ОСОБА_17, копія свідоцтва про народження ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, зі змісту якої вбачається, що батьками дитини є: ОСОБА_10 та ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_17.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) фізичної особам, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Отже, на день смерті ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_5 року, такими що прийняли спадщину є неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, законним представником якої є ОСОБА_7, неповнолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, малолітня ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, законним представником якої є ОСОБА_10.

Копія спадкової справи не містить будь-яких заяв від законних представників неповнолітніх та малолітньої про відмову від прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч 1 ст. 1269 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що її не прийняв (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Матеріали цивільної справи не містять доказів того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якій на час смерті матері виповнилося 18 років, зверталася до Другої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_14. Відсутні також докази про постійне проживання ОСОБА_4 із спадкодавцем ОСОБА_14.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_14 не виконала в повному обсязі свої зобов'язання щодо погашення кредиту, в зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 14 квітня 2014 року в сумі 21 138 гривень 97 копійок, з яких: 13 723 гривні 83 копійки - заборгованість за кредитом; 0,01 грн. - заборгованість за процентами; 2 845 гривень 41 копійка - три проценти річних; 4 569 гривень 72 копійки - інфляційні витрати.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Враховуючи викладене, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «БанкНаціональний кредит» та стягнення з спадкоємців ОСОБА_14 - ОСОБА_6, в інтересах якої діє згідно закону діє ОСОБА_7, ОСОБА_9, в інтересах якого згідно закону діє ОСОБА_7, ОСОБА_10, в інтересах якої згідно закону діє ОСОБА_10 на користь ПАТ «Банк Національний кредит» заборгованість по Кредитному Договору №Royal-461-G від 23 березня 2013 року відповідно до їх часток у спадковому майні в сумі 21138 гривень 97 копійок.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України також слід стягнути на користь позивача судовий збір з кожного з них по 81 гривні 20 копійок за подачу позовної заяви та витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги з кожного з них по 89 гривень 32 копійки.

Керуючись ст.ст.268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» ОСОБА_12 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства «БанкНаціональний кредит» до ОСОБА_5, в інтересах якої діє згідно закону діє ОСОБА_7, ОСОБА_8, в інтересах якого згідно закону діє ОСОБА_7, ОСОБА_10, в інтересах якої згідно закону діє ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з спадкоємців ОСОБА_14 - ОСОБА_6, в інтересах якої діє згідно закону діє ОСОБА_7, ОСОБА_9, в інтересах якого згідно закону діє ОСОБА_7, ОСОБА_10, в інтересах якої згідно закону діє ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, 52/58, р/р 1026 в Національному банку України, МФО 300001, , отримувач ПАТ «БанкНаціональний кредит» (в стані припинення) заборгованість по Кредитному Договору №Royal-461-G від 29 березня 2013 року з кожного з них по 7046 гривень 32 копійки.

Стягнути з спадкоємців ОСОБА_14 - ОСОБА_6, в інтересах якої діє згідно закону діє ОСОБА_7, ОСОБА_9, в інтересах якого згідно закону діє ОСОБА_7, ОСОБА_10, в інтересах якої згідно закону діє ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» (04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, 52/58, р/р 1026 в Національному банку України, МФО 300001, , отримувач ПАТ «БанкНаціональний кредит» (в стані припинення) витрати по сплаті судового збору з кожного з них по 81 гривні 20 копійок за подачу позовної заяви та витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги з кожного з них по 89 гривень 32 копійки.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк Національний кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна