Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 368/300/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Козіної С.М.,

за участі секретаря Маламан Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в м. Ржищів цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2018 року до Ржищівського міського суду Київської області з Кагарлицького районного суду Київської області надійшла вищезазначена цивільна справа за підсудністю.

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в подальшому уточненим, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 листопада 2011 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачкою було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу кредит у сумі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою".

Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п.2.1.1.5.7 Договору.

Одночасно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору.

Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в сумі 2500,00 грн. Відповідач не надав своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, таким чином, не виконав зобов'язання за даним договором.

Станом на 31 грудня 2017 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 116 538,50 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором у розмірі 116 538,50 грн, яка складається з: 3 146,57 грн. - заборгованість за кредитом; 113 391, 93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримував, просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення чи рішення в порядку спрощеного позовного провадження не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи в силу ч. 6 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, причини неявки суду невідомі. Заперечення (пояснення) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує, зокрема, ціну позову, значення справи для сторін.

При цьому відповідно до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення (відзив) з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

11 листопада 2011 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника (а.с.13), Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку (а.с. 15-38). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 11 листопада 2011 року, укладеного між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та клієнтом - ОСОБА_2, встановлено, що станом на 31 грудня 2017 року заборгованість складає 116 538,50 грн, яка складається з: 3 146,57 грн. - заборгованість за кредитом; 113 391, 93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. (а.с. 9-11).

Згідно виписки з карткового рахунку НОМЕР_2 за період з 11 листопада 2011 року по 31 грудня 2017 року встановлено, що боржник ОСОБА_2 користувалася коштами кредитної картки (а.с. 67-70).

Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договірних зобов'язань, а саме виконання умов договору позики. Сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, а саме: договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, яких може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Наведене узгоджується із роз'ясненнями, що надані у п. 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин".

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилами ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

У даному випадку умови договору були визначені заявою позичальника від 11 листопада 2011 року, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку (а.с. 13-38).

Зважаючи на те, що між сторонами 11 листопада 2011 року був укладений договір про надання строкового кредиту, та те, що у встановлений договором строк договірні зобов'язання зі сторони ОСОБА_2 виконані не були, станом на 31 грудня 2017 року розмір заборгованості становив 116 538,50 грн, що підтверджується розрахунком суми заборгованості наданим позивачем (а.с.9-11).

Боржник ОСОБА_2 останній раз користувалася кредитними коштами 07 лютого 2014 року, що підтверджується випискою з карткового рахунку (а.с. 67-70).

Згідно довідки виданої ПАТ КБ "Приватбанк", встановлено, що за кредитним договором № б/н від 11 листопада 2011 року на ім'я ОСОБА_2 було видано наступні кредитні карти: номер картки НОМЕР_3 термін дії до 05/15, номер картки НОМЕР_4 термін дії до 08/15 (а.с. 66).

Належними та допустимими доказами у справі доведено, що позичальник не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка повинна бути стягнута у судовому порядку.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Суд приходить до висновку щодо відсутності подвійної відповідальності позичальника при одночасному стягненні пені та штрафу на підставі пунктів 1.1.5.21, 1.1.5.25 та 1.1.5.20, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг, оскільки застосування пені та штрафу передбачалося за різні види порушення умов договору, а тому це не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості: за кредитом, за процентами за користування кредитом, пенею та штрафу, є такими, що ґрунтуються на положеннях Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів Банку, відповідно.

Факт сплати судових витрат позивачем підтверджується платіжним дорученням № IHB99B1QGB від 29 січня 2018 року про сплату судового збору в сумі 1762 грн. Ураховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 1 762 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 543, 625, 1054 ЦК України, та ст. ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 223, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", , рах. № 3111, МФО № 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, заборгованість за кредитним договором б/н від 11 листопада 2011 року в сумі 116 538 (сто шістнадцять тисяч п'ятсот тридцять вісім) гривень 50 копійок, яка складається з:

- 3 146, 57 грн. - заборгованість за кредитом;

- 113 391, 93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", , рах. № 3111, МФО № 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, судовий збір в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя