"24" липня 2018 р.
Справа № 642/2966/18
Провадження № 2-о/642/145/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А.М.

з участю секретаря Сорокіної Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, як факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник у червні 2018 звернувся до суду з позовом, в якому просить: встановити факт, що має юридичне значення, що позивач ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_3, що помер 18 лютого 2018 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 18 лютого 2018 року в м. Харкові померла його рідний брат ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2006 року. Позивач зазначав, що він є єдиним спадкоємцем після смерті свого брата, у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки в свідоцтва про народження були розбіжності при написанні прізвища українською мовою його та брата, а також розбіжності у прізвищах їх батьків. Оскільки позивач не може оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, він вимушений звернутися до суду про встановлення факту родинних відносин.

У судовому засіданні заявник вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити.

Зацікавлена особа про дату та час слухання справи сповіщена належним чином, представник не з?явився, до суду надано заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності.

Вислухавши доводи та міркування заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, та інше.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2018 року в м. Харкові помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 626061, видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільним Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 19 лютого 2018 року..

Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2006 року.

Згідно свідоцтва про народження серії ЯЩ №142820 від 06.07.1950 року ОСОБА_4 народився 15 грудня 1946 року, батьками якого є: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ТЮ №421838 від 22.11.1955 року ОСОБА_7 народився 26 жовтня 1955 року, батьками якого є: батько ОСОБА_8, мати ОСОБА_9.

Як вбачається з військовий квиток № 3571719 виданий на імя ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2

Трудова книжка розпочата 17.01.1974 року виписана на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Трудова книжка розпочата 22.11.1960 року виписана на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який є батьком заявника, а свідоцтво про смерть видане 15.09.2004 року серії 1-НМ №172510 на ім?я ОСОБА_11, який помер 12.09.2004 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ №000538 від 12 жовтня 1995 року ОСОБА_9, померла 1995 року, яка була матірю заявника.

Згідно договору купівлі-продажу від 22.09.2006 року ОСОБА_3 придбано у власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Аналіз зазначених документів в сукупності та порівняння наявних в них фактичних даних дає можливість прийти до висновку, що позивач є сином ОСОБА_4, яка померла 04.01.2004, а розходження в написанні прізвищ виникли внаслідок складання документів російською мовою та їх неоднакового в подальшому перекладу на українську мову.

Наявність розбіжностей в написанні прізвищ в документах заявника та його рідного брата позбавляє його можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом. Отже, встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для заявника.

Законодавець у ч. 1ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, серед яких є і визнання права.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те що заявник є дійсно рідним братом ОСОБА_3, який помер 18 лютого 2018 року.

Керуючись ст. ст.2-4, 12,13, 76-82,141, 259,263-265,268, 293, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, зацікавлена особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, як факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідним братом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 18 лютого 2018 року

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Суддя - А.М. Гримайло