Провадження № 2/127/2279/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,
за участю секретаря Мельника А.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги, мотивовані тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 21.05.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. В період шлюбу у них народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний. Позивач вказує, що належної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно надавати не бажає. ОСОБА_3 має задовільний стан здоров`я, аліментів на утримання інших осіб не сплачує, на утриманні в нього ніхто не перебуває, працює військовим у військовій частині № НОМЕР_1 Національної гвардії України в м. Калинівці Вінницької області. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Крім того просила суд стягнути з відповідача понесені судові витрати.
20.06.2018 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги, щодо стягнення з нього аліментів на утримання його дитини. Однак заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу так як позивачем не надано жодного доказу які підтверджували б їх розмір. У зв`язку з цим просив суд відмовити в задоволенні вимог про стягнення судових витрат за недоведеністю.
Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі визначеному ОСОБА_1 , а також понесені судові витрати у розмірі 6300,00 гривень.
Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнати, однак заперечували проти стягнення з позивача судових витрат пов`язаних з розглядом справи з підстав викладених у відзиві.
Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони з 21.05.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2015 року був розірваний. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_6 визнано як Сугерей. (на 3 а.с.).
Також встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 являються батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (на 4 а.с.).
Згідно довідки ПП «Бокуд» № 2129 від 11.05.2018 року ОСОБА_1 разом із своєю дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у проживає за адресою АДРЕСА_1 (на 6 а.с.).
Відповідно до довідки № 99 виданої військовою частиною № НОМЕР_1 Національної гвардії України 10.07.2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 за період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року отримав грошове забезпечення (заробітну плату) у розмірі 52195,17 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.
Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими.
Разом з тим заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку з відсутністю детального розрахунку судових витрат, а також не співмірністю розміру витрат на правничу допомогу наданими послугами адвоката.
Враховуючи положення статті 137 ЦПК України, ціну позову, матеріальне становище сторін, складність справи, участі адвоката тільки в одному судовому засіданні, та виходячи з принципів розумності та пропорційності суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 гривень.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином з відповідача також підлягає стягнення на користь держави 704,80 грн в рахунок сплати судового збору, так як позов задоволено повністю, а позивач була звільна від сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 79, 81, 89, 141, 206, 244, 263, 273, 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 в розпорядження ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 05.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 704,80 грн (сімсот чотири гривні) 80 коп. судового збору в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000,00 (дві тисячі гривень) 00 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 17.07.2018 року.
Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Суддя: