Справа № 573/845/18
Номер провадження 2/573/325/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, щоІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її дід по лінії матері ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 5,57 умовних кадастрових гектар із земель СГАПТЗТ «Мирний», розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла, але юридично не оформила, її баба по лінії матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після смерті баби відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі на земельну частку (пай), яку вона прийняла у спадщину, але не оформила після смерті ОСОБА_2, а також на земельну частку (пай) розміром 5,57 умовних кадастрових гектар із земель СГАПТЗТ «Мирний», розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняла, але юридично не оформила, донька ОСОБА_4, її мати. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2017 року за нею у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 визнано право власності на земельну частку (пай), яку вона успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 На даний час ОСОБА_1 має намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), яка належала її діду ОСОБА_2 та яку фактично успадкувала її баба ОСОБА_3, а потім її матір ОСОБА_5, однак у позасудовому порядку вона зробити цього не може у зв'язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки він був втрачений. Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5 право власності на вказану земельну частку (пай), яка належала її діду ОСОБА_2

Ухвалою від 24 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

13 червня 2018 року закінчено підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_6 не з'явилися. Останній направив суду заяву про розгляд справи без її з позивачем участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, виконуюча обов'язки голови сільської ради Тарасенко С.В. направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні.

Ухвалою суду від 13 липня 2018 року відмовлено у прийнятті визнання Павлівською сільською радою Білопільського району Сумської області позову ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання також не з'явився, завідувач нотаріальної контори Ковальова Л.Б. направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2, що підтверджується копією актового запису про смерть (а. с. 45).

Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно та майнові права.

Згідно з довідкою відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 26 червня 2017 року №204-1/162-17 на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 10 грудня 1996 року №353 на ім'я ОСОБА_9 було видано сертифікат серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай) розміром 5,57 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у землях СГАПТЗТ «Мирний», що розташовані на території Павлівської сільської ради (а. с. 31).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 16 квітня 2018 року у цивільній справі №573/397/18, яке набрало законної сили 16 травня 2018 року, встановлено факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 земельної частки (паю) розміром 5,57 умовних кадастрових гектарів, виданої на ім'я ОСОБА_9, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3

Цим же рішенням встановлено юридичний факт спільного проживання ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, однією сім'єю понад п'ять років з 1948 року до ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто до часу відкриття спадщини (а. с. 25-26).

Відповідно до довідок виконавчого комітету Павлівської сільської ради Білопільського району від 16 березня 2017 року №458 та №459 ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Разом з ним була зареєстрована та постійно проживала в незареєстрованому шлюбі ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та їх спільна донька ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вступили в управління спадковим майном, розпорядилися особистими речами та предметами домашнього вжитку померлого, фактично прийняли спадщину, але юридично не оформили (а. с. 29-30).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 11 липня 2017 року у цивільній справі №573/1125/17, яке набрало законної сили 22 липня 2017 року, встановлено факт родинних відносин про те, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Петрівське Білопільського району Сумської області була матір'ю ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а. с. 21-22).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2017 року у цивільній справі №573/1967/17, яке набрало законної сили 07 листопада 2017 року, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на земельну частку (пай) розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях, які перебували у колективній власності СГАПТЗТ «Мирний», розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_4 від 17 грудня 1996 року, яку ОСОБА_5 фактично успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 (а. с. 23-24).

На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), яка залишилася після смерті ОСОБА_2 та яку, як зазначає позивач, фактично успадкувала її баба ОСОБА_3 та матір ОСОБА_5,, але у зв'язку з тим, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений та у зв'язку з проблемним питанням визначення відповідно до чинного на час відкриття спадщини та на даний час законодавства кола спадкоємців ОСОБА_2, вона позбавлена можливості зробити це в позасудовому порядку (а. с. 34-35, 55).

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 02 червня 2018 року №52134903, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася (а. с. 49).

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 мотивувала свої вимоги тим, що її дідусь ОСОБА_2 проживав з її бабусею ОСОБА_3 в незареєстрованому шлюбі з 1948 року, тобто з моменту народження її матері ОСОБА_5, і до самої своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4. З невідомих їй причин останній у свідоцтві про народження її матері зазначений просто як «ОСОБА_2». Факт спільного проживання її дідуся та бабусі як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу встановлено відповідним рішенням суду, а тому згідно з положеннями Конституції України, ЦК УРСР 1963 року, а також ЦК України, зокрема ст. 1261, ст. 1264 вказаного Кодексу, її бабуся ОСОБА_3 та в свою чергу і вона мають право на спадкування майна ОСОБА_2

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 530 ЦК УРСР 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не

закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Згідно зі ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

У відповідності до ч. 1 ст. 532 ЦК УРСР 1963 року усиновлені та їх нащадки при спадкоємстві після смерті усиновителя або його родичів прирівнюються до дітей усиновителя та їх нащадків. Вони не успадковують за законом після смерті своїх батьків та інших кровних родичів по висхідній лінії, а також братів і сестер.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Виходячи з аналізу вказаних норм права, питання про встановлення факту прийняття спадщини за ЦК УРСР 1963 року може розглядатися лише щодо осіб, які входять до кола спадкоємців, передбачених цих Кодексом.

В той же час, баба позивача ОСОБА_3 як і мати позивача ОСОБА_5 не входять до жодної з черг спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, передбачених ЦК УРСР 1963 року, тобто не є спадкоємцями померлого, і позбавлені права на спадкування його майна.

Як вбачається з рішення Білопільського районного суду від 11 липня 2017 року у справі 573/1125/17, яке набрало законної сили 22 липня 2017 року та яким встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3, ОСОБА_5 та заявником ОСОБА_1, остання, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, також ставила вимогу про встановлення факту визнання ОСОБА_2 батьківства відносно її матері ОСОБА_5, але в ході розгляду справи ОСОБА_1 змінила свою позицію та відмовилася від вимоги про встановлення факту визнання батьківства.

Документально факт родинних відносин між ОСОБА_2 та матір'ю ОСОБА_1 ОСОБА_5 не підтверджується, рішення суду про встановлення вказаного факту також немає.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 16 квітня 2018 року у цивільній справі №573/397/18, яке набрало законної сили 16 травня 2018 року, встановлено серед іншого юридичний факт спільного проживання ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, однією сім'єю понад п'ять років з 1948 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до часу відкриття спадщини (а. с. 25-26). Як вбачається з мотивувальної та резолютивної частин вказаного рішення суду мова про встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім'єю саме як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, як зазначено ОСОБА_1 в позовній заяві, в них не йдеться.

Навіть незважаючи на це, посилання відповідача на підставі вказаного рішення суду на ст. 1264 ЦК України 2003 року, відповідно до якої у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, в даному випадку є безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4, п.п. 1 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, за загальним правилом ЦК України застосовується до тих відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2004 року. Але, оскільки акти цивільного законодавства не мають зворотної сили і це підтверджується положенням про те, що ЦК застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень щодо цивільних відносин, що виникли до набрання чинності ЦК, його норми застосовуються тільки до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже, ЦК України поширюється на права і обов'язки, які хоча і виникли до 1 січня 2004 року, але не припиняються і тривають після 01 січня 2004 року.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та строк на її прийняття, встановлений ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, закінчився задовго до набрання чинності ЦК України 2003 року, то до відносин щодо спадкування його майна може застосовуватися лише ЦК УРСР 1963 року.

Таким чином, судприходить до висновку, що підстав для визнання за позивачем права власності на вказану вище земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5 немає, оскільки ні матір позивача ОСОБА_5, ні її баба ОСОБА_3 не входять до кола спадкоємців ОСОБА_2 відповідно до положень діючого на час відкриття спадщини ЦК УРСР 1963 року, а тому права на спадкування його майна вони не набули.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Павлівської сільської ради Білопільського району про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованій та проживаючій за адресою: 41800, АДРЕСА_1) у задоволенні позову до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області (, місце знаходження: 41822, Сумська область, Білопільський район, село Павлівка, вулиця Хілкова, будинок 25), третя особа - Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області (, місце знаходження: 41800, Сумська область, місто Білопілля, вулиця Червона площа, 27) про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя