РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/5882/18

Провадження № 2/643/3936/18

03.07.2018 Московський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Букреєвої І.А. , при секретарі Саілян Д.В., розглянувши у спрощеному провадженні відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової суми зі співвласника майна ,-

ВСТАНОВИВ:

15.05.2018 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачів заборгованість за сплачені комунальні послуги у розмірі 27 438 грн. 23 коп. та судові витрати , що складаються з судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

В обгрунтування зазначеного позову навів наступне. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності трикімнатна квартира АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № 5-98-126266 від 16.06.1998 року, виданим Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. Зареєстрованими у квартирі є : до 22.09.2017 року - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а з 22.09.2017 року ще ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) . Це підтверджується довідкою про склад сімї № 1745 від 27.04.2018 року. Відповідно, нарахування квартирної плати й плати за комунальні послуги здійснювалося до дати реєстрації малолітньої особи на трьох зареєстрованих у квартирі осіб, а у подальшому (з вересня 2017 року) - на чотирьох осіб. Оскільки позивачам та відповідачу як співвласникам належить на праві приватної власності обєкт нерухомості квартира без визначення часток кожного у праві власності на цей обєкт , на них покладається тягар утримання цього майна .

На виконання обовязку по утриманню житла позивачами регулярно сплачуються квартирна плата та комунальні послуги. З 01.01.2012 року та станом на дату подачі позову позивачами сплачено суму у розмірі 75 688,38 грн. Суму у розмірі - 27 438,23 грн. відповідач мав сплатити у рахунок квартирної плати й плати за комунальні послуги за себе й за свою малолітню дитину . Відповідач, проте такого обовязку не виконує, незважаючи на намагання позивачів врегулювати це питання у добровільному порядку.

Сума , яку просять стягнути позивачі на їх користь є частина сплачених позивачами за відповідача комунальних послуг за період з 01.01.2012 року по березень 2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Справа судом розглянута у спрощеному провадженні з повідомленням , але без виклику сторін у судове засідання.

У встановлений ухвалою суду від 15 травня 2018 року строк відзив на позовну заяву поданий не був, зустрічний позов не пред'явлений. За таких обставин , на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України , суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280,284 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності трикімнатна квартира АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № 5-98-126266 від 16.06.1998 року, виданим Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. ( а.с. 7 ) Зареєстрованим у квартирі є : до 22.09.2017 року - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а з 22.09.2017 року ще ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Це підтверджується довідкою про склад сімї № 1745 від 27.04.2018 року ( а.с. 11 )

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені

Згідно ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Закон України "Про житлово - комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають в сфері надання та споживання житлово - комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Стаття 4 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" передбачає, що законодавство України у сфері житлово - комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно - правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно - правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово - комунальних послуг.

Згідно ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У відповідності до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до вимог ст.360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном.

Згідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про право власності на житло вбачається, що вказана квартира отримана ними у власність в порядку приватизації державного житлового фонду та належить відповідачам на праві спільної часткової власності в рівних частках, тобто по 1/3 частини кожному .

Таким чином, вказана норма права закріплює правило, що кожен із співвласників відповідно до належної йому частки відповідає перед третіми особами. Відповідно, дії співвласників щодо понесення таких витрат мають ґрунтуватися на положеннях чинного законодавства та/або домовленостях співвласників.

Виходячи з того, що відповідачі, як співвласники в рівних частках вказаної квартири мають рівні права щодо володіння, користування та розпорядження цим майном, доказів щодо існування між ними домовленостей щодо іншого порядку утримання майна суду не надано, тому обовязок щодо сплати заборгованості за комунальні послуги вони несуть в рівних частках, які відповідають їх частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до наданих доказів лічильники води та тепла в квартирі не встановлені і тому комунальними службами здійснюється нарахування оплати комунальних послуг виходячи з кількості зареєстрованих в квартирі осіб.

У відповідності до досліджених судом копій квитанцій про оплату комунальних послуг , що містяться на а.с.12-38 оплату послуг здійснював ОСОБА_1, доказів того , що оплату послуг здійснювала ОСОБА_2 суду не надано , а тому в частині стягнення на користь ОСОБА_2 суд відмовляє у позові .

Не надано суду також доказів правомірності віднесення на відповідача витрат на оплату комунальних послуг , нарахованих на рахунок ОСОБА_5 , тому суд в цієї частині також відмовляє.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи (копіями квитанцій), що позивач ОСОБА_1, за період з січня 2012 року по березень 2018 року, поніс витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, а саме: утримання будинків та прибудинкових територій, централізоване постачання холодної води та водовідведення, водовідведення гарячої води, централізоване опалення , електроенергії у сумі 75 688,38 грн.

Відповідач з 2012 року не сплачує житлово-комунальні послуги, хоча ними користається в повному обсязі, у зв'язку з чим позивач несе всі витрати по оплаті комунальних послуг по їх спільній квартирі.

Як співвласники квартири сторони мають нести обов'язок по оплаті за надані житлово-комунальні послуги.

Судом встановлено, що договору щодо утримання майна між сторонами не укладалось.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а відповідач не надав жодних доказів на її спростування, суд, перевіривши розрахунки позивача, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення грошові кошти в сумі 24 125,07 грн., які позивачем було сплачено в рахунок оплати житлово-комунальних послуг.

На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати.

Згідно квитанції ( а.с.1 ) , позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений, що підтверджується відповідним платіжним дорученням, судовий збір.

Відповідно до ст. ст.12,13,141,263,264,265 ЦПК України, ст. ст.67,151 Житлового Кодексу України, ст.ст.544,320,360 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової суми зі співвласника майна - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( паспорт серії МН 909463, виданий Московським РВ ГУМВС в Харківській області , 11.05.2007 року РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії ММ 920479, виданий Московським РВ ГУМВС в Харківській області , 21.05.2001 року , зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) заборгованість у сумі 24 125,07 грн .

ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_3 про стягнення грошової суми зі співвласника майна - відмовити .

Стягнути з ОСОБА_3 ( паспорт серії МН 909463, виданий Московським РВ ГУМВС в Харківській області , 11.05.2007 року РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії ММ 920479, виданий Московським РВ ГУМВС в Харківській області , 21.05.2001 року , зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 04 липня 2018 року.

Суддя