Справа № 194/362/18
Номер провадження № 2-з/194/6/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Соколова Ю.І., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання розписок про передачу завдатку, укладеними у письмовій формі, договором,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернівського міського суду Дніпропетровської області знаходиться вищезазначена цивільна справа.

11 липня 2018 року, після відкриття провадження у справі, до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь - які дії щодо відчуження 1/3 частки квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що предметом первісного позову є стягнення з відповідача - ОСОБА_2 суми авансу у розмірі 52000,00 грн. Відповідачу належить на праві приватної власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_2. Невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду.

Представник позивача при розгляді цієї справи просив розглянути заяву про забезпечення позову за участю сторін та їх представників у підготовчому судовому засіданні, яке відбувалось 12 липня 2018 року.

Суд не вбачає підстав для використання свого процесуального права, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст. 153 ЦПК України для розгляду заяви в судовому засіданні, оскільки стороною позивача не доведено винятковості зазначеного заходу.

Вивчивши зміст заяви та доданих до неї документів, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов, серед іншого, забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної Постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач в своїй заяві зазначає, що ціна позовних вимог, які мають бути забезпечені складає 52 000,00 грн. При цьому, просить накласти арешт на 1/3 частку квартиру відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд зазначає, що ринкова вартість майна квартири АДРЕСА_2 складає 217 135,00 грн., вартість 1/3 частини цієї квартири складає, відповідно, 72 379,00 грн., що перевищує розмір заявленої позовної вимоги позивача. Вартість спірної квартири підтверджується наданим відповідачем до заперечень проти задоволення заяви про забезпечення позову звітом оцінювача ФОП ОСОБА_3 (реєстраційний номер 12/1-07-2018).

Крім того, позивачем не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду.

Так, в матеріалах заяви про забезпечення позову міститься банківський витяг ПУМБ по рахунку відповідача ОСОБА_2, з якого вбачається, що відповідач працює, отримує регулярні виплати ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», а тому, якщо суд, за результатом повного, всебічного та обєктивного розгляду справи по суті, дійде висновку про задоволення первісного позову у повному обсязі, відповідач зможе виконати рішення суду.

Також, позивачем не наведено обґрунтованих посилань, які б свідчили про реальні наміри та можливість відповідача відчужити належне їй нерухоме майно (частку майна).

За приписами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У звязку з чим, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153, 259-261, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя Ю.І. Соколова