Справа № 310/2048/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11 липня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

УПСЗН виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області звернулося до суду з позовом, де зазначило, що відповідач звернувся до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області 29.03.2016 року з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Після чого, відповідачу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014р., якою був затверджений Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, була призначена щомісячна державна допомога з 29.03.2016 р. по 23.09.2016р. на двох членів сім»ї. Відповідач також звертався з заявою 26.09.2016р., 27.03.2017р., 27.09.2017 р. та йому була призначена допомога з 26.09.2016р. по 25.03.2017р., з 27.03.2017 р. по 26.09.2017 р., з 27.09.2017 р. по 26.03.2018 р.

Позивач зазначив, що від отриманої від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України було з'ясовано, що ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_2 виїхали на тимчасово окуповану територію через Гнутове 29.04.2016 р, а повернулася 19.09.2016 року, виїхали через Бугас 22.01.2017 р., а повернулися 26.03.2017 р., виїхали 29.03.2017 р., а повернулися 24.09.2017 р., тобто вони були відсутніми у м. Бердянську понад 60 днів.

Довідки внутрішньо переміщеної особи скасовані рішенням №523,524 від 04.01.2018р., про що відповідачу було повідомлено.

В результаті надання недостовірних даних, відповідач незаконно отримав державні кошти з 01.05.2016 по 23.09.2016 р.р. у розмірі 4213,73 грн., з 01.02.2017 р. по 25.03.2017 р. у розмір 1596, 90 грн., з 01.04.2017 р. по 26.09.2017 р. у розмірі 5186,13 грн., з 01.11.2017 р. по 31.01.2018 р. у розмірі 7318, 70 грн., а всього -18315, 46 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог і про не заперечення проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав судові заяву про розгляд спраив за його відсутності та визгнання позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов законним та обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з копій заяви, 29.03.2016 р., 26.09.2016 р., 27.03.2017 р., 27.09.2017 р. до УПСЗН виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області звернувся відповідач для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Згідно ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" однієї з підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є повернення до покинутого місця постійного проживання.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обгрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Інформацією, яка дає обгрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є дані, отримані з відповідних державних реєстрів.

Згідно інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1. виїхала на тимчасово окуповану територію через Гнутове 29.04.2016 р, а повернувся 19.09.2016 року, виїхав через Бугас 22.01.2017 р., а повернувся 26.03.2017 р., виїхав 29.03.2017 р., а повернувся 24.09.2017 р., тобто був відсутнім у м. Бердянську понад 60 днів.

Встановлено, що довідка внутрішньо переміщеної особи скасована рішеннями №523,524 від 04.01.2018р., про що відповідачу було повідомлено.

Таким чином, ОСОБА_1 не повідомив УПСЗН про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач незаконно отримав державні кошти за період з з 01.05.2016 по 23.09.2016 р.р. у розмірі 4213,73 грн., з 01.02.2017 р. по 25.03.2017 р. у розмір 1596, 90 грн., з 01.04.2017 р. по 26.09.2017 р. у розмірі 5186,13 грн., з 01.11.2017 р. по 31.01.2018 р. у розмірі 7318, 70 грн., а всього у розмірі 18315, 46 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З огляду на те, що з боку відповідача наявна недобросовісність набуття грошової допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути незаконно отриману суму допомоги у розмірі 18315,46 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої допомоги, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області р/р 0366, Державна казначейська служба України м. Київ МФО 820172, суму надміру виплаченої допомоги переміщеним особам на проживання у розмірі 18315 (вісімнадцять тисяч триста п»ятнадцять гривень), 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні), 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 11 липня 2018 року.

Суддя: