Дата документу 11.07.2018
ЄУ № 420/968/18
Провадження №2-о/420/202/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Проньки В.В.

за участю секретаря Сіренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому в порядку окремого провадження в смт. Новопсков цивільну справу за заявою ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Петровське) Луганської області, про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, який знаходиться за адресою: вул.ім. ОСОБА_2, буд 53, м. Лисичанськ Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 05.06.2018 в м. Петрово-Красносілля (Петровське) Луганської області.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 05.06.2018 померла його дружина ОСОБА_3, яку він поховав, та яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Місто Петрово-Красносілля (Петровське) знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території Луганської області, але там не діють державні органи влади України. Він звернувся до Алчевського міського ВДРАЦС, але йому було відмовлено в реєстрації смерті на підставі того, що він не надав оригінал лікарської довідки про смерть, яка завірена українська печатками. Рішення суду про встановлення факту смерті є єдиною підставою для державної реєстрації смерті. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення та необхідне для державної реєстрації смерті ОСОБА_3, та отримати свідоцтво про смерть.

Заявник в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в своїй заяві просить справу розглядати без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення вимог заявника не заперечує.

Враховуючи клопотання осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку.

Відповідно до відмови Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 25.06.2018 за вих. №384 заявнику відмовлено в державній реєстрації смерті ОСОБА_3 за наданим заявником документом на підтвердження смерті останньої, оскільки аналіз документів, предявлених заявником, свідчить, що наданий документ не є підставою для проведення державної реєстрації смерті.

Відповідно до паспорту громадянина України серії ЕМ 750522, виданого 17.10.2000 Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно паспорта громадянина України серії ЕМ 750720, виданого 20 жовтня 2000 року Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка шахти 3-4 міста Антрацит Луганської області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VII-УР №421787, виданого 03 листопада 1968 року.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 заявник надав лікарське свідоцтво про смерть №77, видане 06 червня 2018 року медичною установою, розташованою на тимчасово неконтрольованій українською владою території. Згідно вказаного лікарського свідоцтва про смерть, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, померла 05 червня 2018 року в м. Петровське Луганської області, причина смерті: дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ, атеросклероз судин головного мозку ІІІ ст.

Згідно довідки про причину смерті №77, ОСОБА_3, померла 05.06.2018 у віці 68 років, причина смерті: дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ, атеросклероз судин головного мозку ІІІ ст.

Заявник також надав свідоцтво про смерть, видане 15.06.2018 установою, розташованою на тимчасово неконтрольованій українською владою території. Згідно вказаного свідоцтва про смерть, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, померла 05.06.2018 в м.Хрустальний м. Петровське (м.Красний Луч м. Петрово-Красносілля).

Також на підтвердження факту смерті ОСОБА_3 заявником до матеріалів справи додано довідку №52 від 21.06.2018, фотокартка з кладовища.

Оцінюючи лікарське свідоцтво про смерть, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою)» (Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016, §142). При цьому, за логікою Міжнародного суду ООН і ЄСПЛ, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому вимоги заявника про встановлення факту смерті ОСОБА_3, яка померла 05.06.2018, підлягають задоволенню.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» заявник звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із даною заявою.

За таких підстав, сума сплаченого заявником судового збору у розмірі 353,00 грн. відповідно до квитанції №9 від 26.06.2018, банк платника АТ «Ощадбанк», підлягає поверненню заявнику.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у даній справі має бути компенсований за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 4. ст. 317, ст. 430 ЦПК України ухвалене судом рішення у справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12.05.2016 №1351-VIIІ місто Петровське Краснолуцької міської ради перейменовано на місто Петрово-Красносілля.

Керуючись ст. ст. 4, 12-13, 81, 141, 258, 263-265, 268, 293-294, 315-319, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка шахти 3-4 міста Антрацит Луганської області, громадянка України, яка була зареєстрована за адресою: Україна, Луганська область, м. Хрустальний м. Петрово-Красносілля (м. Красний Луч м. Петровське), вул. Юбілейна, 50, померла 05 червня 2018 року у м.Хрустальний м. Петрово-Красносілля (м. Красний Луч м. Петровське), Україна, причина смерті: дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ, атеросклероз судин головного мозку ІІІ ст.

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою: Україна, Луганська область, м. Хрустальний м. Петрово-Красносілля (м. Красний Луч м. Петровське), вул. Юбілейна, 50, паспорт серії ЕМ 750522, виданий 17 жовтня 2000 року Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Заінтересована особа Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, який розташований за адресою: вул. ім. Д.І. Менделєєва, 53, м. Лисичанськ Луганської області, 1.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Новопсковському районі Луганської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 (м. Красний Луч м. Петровське), вул. Юбілейна, 50, паспорт серії ЕМ 750522, виданий 17 жовтня 2000 року Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір, сплачений на рахунок №0223 відповідно до квитанції №9 від 26.06.2018 у АТ «Ощадбанк» у сумі 353 (триста пятдесят три) грн.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Допустити рішення до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подано до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: підпис. ОСОБА_4