Номер провадження: 22-ц/785/3409/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

За участю секретаря Лопотан В.І.

Осіб,що беруть участь у справі :

Представник відповідача- Дігуляр В.В.

Представник позивача- Бірюкова О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , Ларісси Захарченко про стягнення компенсації за порушення авторських прав

та за зустрічним позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Міністарства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір та відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеними вимогами в котрих зазначав, що відповідачами були порушені його авторські права шляхом використання його малюнку при зображенні знаку для товарів і послуг за Свідоцтвом №197526.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_6 зазначав, що в січні 2000 року, своєю творчою працею створив малюнок для знаку для товарів і послуг «Геркулес». Малюнок є комбінованим. Зображення містить як літерне позначення слова: «Геркулес», яке розміщене в жовтій стрічці внизу малюнка так і графічне зображення, що розміщене в верхній частині, над стрічкою. Графічне зображення містить малюнок : Козак в червоних шароварах і синій пасок який тримає за роги Тельця (Бика). Малюнок розміщений на жовтому фоні, що графічно показує ОСОБА_3. Стрічка оповиває колоски злаків, з яких будуть вироблятися пластівці. ОСОБА_6 стверджує, що саме він є Автором твору Малюнок «Етикетка для вівсяних пластівців». Розроблений малюнок ліг в основу знаку для товарів і послуг «Геркулес», який використовувався ТОВ «Телец», директором і засновником якого є ОСОБА_6

03.04.2000 року ТОВ «Телец» подало заявку на реєстрацію знака для товарів і послуг «Геркулес» з використанням авторського малюнку. Малюнок використаний за згодою автора. Саме дата подачі заявки є датою оприлюднення твору.

15.10.2002 року Знак для товарів і послуг «Геркулес» був зареєстрований в Державному департаменті інтелектуальної власності та видано свідоцтво на знак для товарів і послуг № 27524: Позивач, користуючись своїм правом на реєстрацію авторського права, зареєстрував свої авторські права у Державному департаменті інтелектуальної власності і отримав свідоцтво № 66396 про реєстрацію авторського права на твір "Малюнок :Етикетка для вівсяних пластівців".

В вересні 2016 року ОСОБА_6 стало відомо, що державна служба інтелектуальної власності 25.03.2015 року зареєструвала новий знак для товарів і послуг, в якому використано малюнок, що він створив в 2000 році. Використання малюнку в зображені знаку для товарів і послуг видно з Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 197526 . Власниками свідоцтва № 197526 зазначені ОСОБА_5, і Ларісса Захарченко.

Автор малюнку ОСОБА_6 заявляє, що авторські права на малюнок знаку для товарів і послуг «Геркулес» не передавалися і не відчужувалися ні ОСОБА_5, ні Ларіссі Захарченко. Автор малюнку не укладав ніяких договорів з ОСОБА_5 та Ларіссою Захарченко.

Оскільки відповідач використав малюнок без дозволу позивача, не сплатив йому ні авторську винагороду, ні ліцензійних платежів, позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_5, та Ларісси Захарченко на його користь компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 50 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу.

Просив суд стягнути солідарного с з відповідачів ОСОБА_5 і Ларісси Захарченко на його користь компенсацію в розмірі 50 000 мінімальних заробітних плат відповідно до п. «г» частини 2 ст.52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», що становить 72 500 грн. та стягнути понесені судові витрати..

В зустрічних вимогах відповідачі просили суд визнати недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №66396, видане на імя ОСОБА_6 та стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 збитків за неправомірне використання обєкта права інтелектуальної власності в розмірі 1 526 322,30 грн.

В запереченнях на зустрічний позов ОСОБА_6 заявив, що вимоги є необґрунтованими так як заявлені передчасно та відсутності у ОСОБА_5 самостійно заявляти позов так як ОСОБА_5 та Ларісса Захарченко згідно свідоцтва № 197526 є співвласниками обєкта інтелектуальної власності. Одночасно зазначає, що вимога про стягнення 1 526 322,30 є безпідставною та не ґрунтується на вимогах закону.( а.с.70-71 т.1).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2017 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 і Ларісси Захарченко про захист авторських прав шляхом стягнення компенсації задоволено частково.

Суд захистив порушенні авторські права ОСОБА_6 на самостійний твір - малюнок за свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № 66396, шляхом стягнення солідарно з ОСОБА_5 і Ларісси Захарченко на користь ОСОБА_6 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 20 мінімальних заробітних плат на день подачі позову, що становить 64 000,00 грн.

Стягнув солідарно з ОСОБА_5 і Ларісси Захарченко на користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 640 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір та відшкодування збитків залишити без задоволення.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову у вимогах ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , Ларісси Захарченко про стягнення компенсації за порушення авторських прав та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

В судове засідання Ларісси Захарченко, представник Міністарства економічного розвитку і торгівлі України не зявились,про час та місце удового розгляду сповіщені належним чином.

Відповідно до Договору про надання адвокатської допомоги від 24 березня 2017 року адвокат ОСОБА_7 представляє інтереси і Захарченко Ларимссу.Відповідно до п.7.2. строк дії Договору закінчується 31.12.2019 року ( а.с.103-104).

За правилами ст.130 ч.5 ЦПК України судова колегія дійшла висновку, що Ларісса Захарченко сповіщена належним чином про час та місце судового розгляду, а ому в силу ст.372 ч.2 ЦПК України вважає можливим розглянути за відсутності відповідачів.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам по справі та порушенням судом норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає,що ОСОБА_6 не є автоматично автором малюнку так як первісним власником його являвся ТОВ « Телець» та вказує на безпідставність відмови в проведені експертизи. Крім того вважає вимоги безпідставними так як права відповідачів зареєстровані у відповідності до вимог законодавства та ними отримано свідоцтво № 197526 від 25.03.2015 року ще до видачі свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір яке видане ОСОБА_6 № 66396 від 05.07.2016 року. Крім того зхазачає, що позивачем не доведено факт протиправної їх поведінки; шкоду завдану субєкту авторського права і ( або) суміжних прав; причин6о наслідкового звязку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи яка завдала шкоду.

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню так як авторство презумується та немає іншої особи яка б стверджувала, що саме вона ( а не ОСОБА_6Г.) до січня 2000 року створила цей малюнок, та саме він створював малюнок для використання його як знак для товарів і послуг власної торгової марки «Геркулес» на продукції, що випускала компанія «Телець»,котрої він був засновником та директором. Саме 03.04.2000 року ( з дати подачі заявки на реєстрацію знака 3) був оприлюднений малюнок. При цьому зазначає, що закон не вимагає спеціального способу оприлюднення та не регламентує субєктний склад осіб,які мають право на оприлюднення.

Одночасно зазначає, що поставлені питання на вирішення експерта не впливали на розгляд справи так як підтверджені іншими доказами.

Крім того стверджує, що у сфері авторського права відповідні права на створений твір виникають з самого факту його створення. Та автор може зареєструвати своє авторство за його бажанням у будь-який час та вправі вимагати від інших утримуватися від порушення його прав.

Заявник вказує, що 02 серпня 2013 року ТОВ «Хліб інвестбуд» передав виключні майнові права інтелектуальної власності що випливають з свідоцтва № 27524 від 15.10.2002 року ОСОБА_5 Проте Рішенням господарського суду від 26.10 2.15 року договір про передачу майнових пав інтелектуальної власності ,укладений 13.09.2011 року між ТОВ «Телец» та ТОВ «ХлібІнвест» визнано недійсним., атому відповідно в не міг передавати права на використання авторського малюнку.

ФАКТИЧНІ ОРБСТАВИНИ:

Встановлено, що ОСОБА_6 є власником авторських прав на твір образотворчого мистецтва Малюнок «Етикетка для вівсяних пластівців», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір, виданим Державною службою інтелектуальної власності України за №66396 від 05.07.2016 р.

Малюнок є комбінованим. Зображення містить як літерне позначення слова: «Геркулес», яке розміщене в жовтій стрічці внизу малюнка так і графічне зображення, що розміщене в верхній частині, над стрічкою. Графічне зображення містить малюнок : Козак в червоних шароварах і синій пасок який тримає за роги Тельця (Бика). Малюнок розміщений на жовтому фоні. Стрічка оповиває колоски злаків. Малюнок створений засобами комп'ютерної техніки (цифрова форма зображення). Захист авторських прав на цифрові твори здійснюється на тих же правових підставах, як і для звичайних творів мистецтва.

Первісним власником Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 27524 зазначено ТОВ ОСОБА_4». Директором та засновником ТОВ «Телец» є ОСОБА_6

Патентний повірений ОСОБА_8 за дорученням ОСОБА_6 підготував та провів державну реєстрацію знака для товарів і послуг за свідоцтвом № 27524, в якому використано малюнок автора ОСОБА_6

13.09.2011 року ТОВ «Телец» передав виключні майнові права інтелектуальної власності що випливають з свідоцтва № 27524 ТОВ «Хліб Інвестбуд».

Рішенням господарського суду від 26.10.2015 року по справі № 910/19566/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017 року та набрало законної сили, договір про передачу майнових прав інтелектуальної власності, укладений 13.09.2011 року між ТОВ «Телец» та ТОВ «ХлібІнвест» визнано недійсним.

Постановою Верховного Суду від 06 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 26.10.2015 року та постанову Київського апеляційного г7осподарського суду від 25.07.2017 року без змін.9а.с.54-62 т.2)

Відповідно до положень ст. 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

02 серпня 2013 року ТОВ «Хліб інвестбуд» передав виключні майнові права інтелектуальної власності що випливають з свідоцтва № 27524 ОСОБА_5.

Відповідно до узагальнення Верховного суду України від 24.11.2008 року про «Практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача.»

В період володіння свідоцтвом № 27524 ОСОБА_5 та Ларісса Захарченко 17.10.2014 року подали заявку та 25.03.2015 року зареєстрували знак для товарів і послуг № 197526, в якому використано графічне зображення козака в червоних шароварах і синій пасок який тримає за роги Тельця (Бика). Малюнок розміщений на жовтому фоні. Стрічка оповиває колоски злаків.

Графічне зображення використане при зображені знаку для товарів і послуг № 197526 (власники ОСОБА_5 та Ларісса Захарченко) повністю відповідає графічному зображенню знаку для товарів і послуг свідоцтвом № 27524 ( первісний власник ТОВ «Телец»).

Представники сторін в судовому засіданні не заперечували щодо ідентичності зображення в двох свідоцтвах на знаки для товарів і послуг.

ОЦІНКА ДОКАЗІВ

Відмовляючи в зустрічних вимогах ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Міністарства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір та відшкодування збитків районний суд виходив з відсутності правових підстав за наявності авторського права на малюнок ОСОБА_9

Стягуючи компенсацію за порушені авторські права ОСОБА_6 в розмірі 64 000 грн. районний суд виходив з вимог ст.52 ч.1 п. «г» Закону України « Про авторське право і суміжні права»

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.3 ч.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів,чинних на час вчинення окремих процесуальних дій,розгляду і вирішення справи.

За приписом ст..10 ч.1 ЦПК України с уд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Частиною 1 ст. 41 Конституції України передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Конституції України, громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Конституції України, кожен громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом.

За змістом ст.ст. 435, 437 ЦК України, первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору.

Аналогічне правове регулювання міститься в спеціальному Законі України «Про авторське право та суміжні права».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про авторське право та суміжні права» Автором є фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір.

Відповідно до п. 8 ст.8 Закону України «Про авторське право та суміжні права» обєктами авторського права є твори образотворчого мистецтва (малюнок).

Відповідно до положень ст. 11 Закону України «Про авторське право та суміжні права» первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

Відповідно до п.5 ст. 11 Закону України «Про авторське право та суміжні права» суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Особа, яка володіє матеріальним об'єктом, в якому втілено (виражено) твір, не може перешкоджати особі, яка має авторське право, у його реєстрації.

Відповідно до положень ст.14 Закону України «Про авторське право і суміжні права» Автору належать такі особисті немайнові права: вимагати визнання свого авторства шляхом зазначення належним чином імені автора на творі і його примірниках і за будь-якого публічного використання твору, якщо це практично можливо; вимагати збереження цілісності твору і протидіяти будь-якому перекрученню, спотворенню чи іншій зміні твору або будь-якому іншому посяганню на твір, що може зашкодити честі і репутації автора.

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належать:

а) виключне право на використання твору;

б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Майнові права автора можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з Договором, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Відповідно до положень ст.31 Закону України «Про авторське право і суміжні права» Автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Відповідно до положень ст.32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» Автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору.

Відповідно до положень ст.9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Відповідно до п.4. ст.6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» не реєструються як знаки позначення, які відтворюють твори мистецтва та їх фрагменти без згоди власників авторського права або їх правонаступників.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Відповідно до положень ст. 51 Закону України «Про авторське право і суміжні права» захист особистих немайнових і майнових прав суб'єктів авторського права здійснюється в порядку, встановленому адміністративним, цивільним і кримінальним законодавством.

Відповідно до положень ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушеннях будь-якою особою авторського права передбачених статтею 50 цього Закону суб'єкти авторського права прав мають право (а) забороняти дії, що порушують авторське право, (б) звертатися до суду з позовом про поновлення порушених прав та (або) припинення дій, що порушують авторське право та (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення, (г) подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій; (з) вимагати прийняття інших передбачених законодавством заходів, пов'язаних із захистом авторського права та суміжних прав.

Відповідно до положень п. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» суд має право постановити рішення чи ухвалу про: (г) виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Як зазначено в п.п.41, 42 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010 N 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» суб'єкт авторського права вправі подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. (42) Відповідно до пункту "г" частини першої статті 52 Закону N 3792-XII ( 3792-12 ) суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

З врахуванням вищезазначеного,районний суд прийшов правильного висновку, що при вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків та правомірно вважав, що при виплаті компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

При цьому, для визначення суми такої компенсації, районний суд оцінив обєктивні критерії про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо та з вираховуванням загальних засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК України , зокрема справедливість, добросовісність та розумність дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення 20 мінімальних заробітних плат на день подачі позову, що становить 64000,00 грн.

Посилання заявника на те, що ОСОБА_6 автоматично не являється автором малюнку первісним власником якого являвся ТОВ « Телець» будучи його засновником та директором не приймається до уваги так як відповідні права на створений твір виникають з самого факту його створення, так як авторство презумується та немає іншої особи яка б стверджувала, що саме вона ( а не ОСОБА_6Г.) до січня 2000 року створила цей малюнок так як 03.04.2000 року ( з дати подачі заявки на реєстрацію знака 3) він був оприлюднений малюнок.

Отримання свідоцтва № 197526 від 25.03.2015 року не спростовує факту, що саме позивач являвся автором малюнку.

Посилання на не доведеність факту протиправної їх поведінки; шкоди завданої субєкту авторського права і ( або) суміжних прав; причинно наслідкового звязку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи яка завдала шкоду оцінюються критично так як стягнення компенсації передбачена п.2 ст.52 Законом України «Про авторське право в суміжні права» за використання малюнку без дозволу позивача не сплативши йому ні авторську винагороду,ні ліцензійних платежів,зареєструвавши новий знак без згоди автора малюнку.

За правилами ст.4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку,встановленому цим Кодексом,звертатись до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів.

Районний суд правомірно відмовив у зустрічних вимогах щодо визнання недійсним Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № 66396 від 05.07.2016 року видане ОСОБА_6 за відсутності правових підстав так як відповідно до вимог ст..ст.435,437 ЦК України ,ст..11 Закону України «Про авторське право і суміжні пава» первинним субєктом авторського права є автор твору,яким являється ОСОБА_6

З врахуванням того, що стягнення збитків є похідним від вимог щодо недійсним зазначеного свідоцтва відсутні і правові підстави для задоволення вимог про стягнення 1 526 322,330 грн.

Крім того, судова колегія не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на незаконність відмови у призначенні експертизи, так як поставлені питання не потребують спеціальних знань,оскільки підтверджуються іншими наявними в справі доказами.

З врахуванням вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін,так як визнає,що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно судова колегія приходить до висновку, що районний суд помилково поклав солідарний обовязок на відповідачів щодо сплати судового збору в супереч вимогам ст..141 ч.1 ЦПК України, оскільки судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить по 320 грн. з кожного відповідача.

Керуючись ст. 367,368,374, 375,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення,а

рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2017 року

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 12.07.2018 року

Голодуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - С.М. Сегеда

ОСОБА_4