Справа № 569/3391/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Кирийчук Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Просили суд, збільшити розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 листопада 2013 року та стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_1 Окрім того, просили стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 5200 гривень.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги позивача визнали частково, не заперечували проти стягнення з ОСОБА_3 1/7 частини всіх видів його заробітку (доходу). Додатково пояснили суду, що ОСОБА_3 створив іншу сімю, в якій має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка часто хворіє. Відповідач зазначив, що сумлінно сплачує аліменти, заборгованість за ним відсутня, окрім того додатково матеріально допомагає дитині, вказав, що є учасником АТО і йому необхідні кошти на реабілітацію, що також збільшує його витрати.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного:

Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 в розмірі 400 гривень щомісячно згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 27 листопада 2013 року.

Як вбачається із наданих суду копій свідоцтв відповідач перебуває у шлюбі з 09 листопада 2013 року із Ішлер (ОСОБА_1 після укладення шлюбу) ОСОБА_7, від якого мають дитину ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_4.

Довідкою № 7 Міської дитячої лікарні Рівненської міської ради, дитячої поліклініки №1 від 05.06.2018 року стверджується необхідність санаторно-курортного лікування ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 як часто хворіючій дитині.

Із довідки №51541 від 08.06 2018 року, що видана Рівненським міським відділом державної виконавчої служби вбачається, що станом на 08.06.2018 року заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 570/4592/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 відсутня.

Довідкою № 55/10-298 від 28.02.2018 року, що видана Державною службою спеціального звязку та захисту інформації 4 територіальним вузлом урядового зв»язку стверджується те, що ОСОБА_3 з 01.04.2016 року проходить військову службу у 4 територіальному вузлі урядового зв»язку та захисту інформації України на посаді водія автотранспортних засобів (спеціалізованих). Загальна сума його доходу за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року становить 62415,42 грн, що підтверджено довідкою про заробітну плату та інші доходи від 28.02.2018 року № 06 за місцем служби відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-143цс-13, яка є обов'язковою для виконання в силу ст. 417 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.

Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, суд прийшов до висновку, що за встановлених по справі обставин заявлені позивачем вимоги фактично є вимогами про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, а не про збільшення розміру аліментів, зміна якого збільшить розмір аліментів, є обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, проте підлягають до задоволення частково. При цьому суд, керуючись приписами ст.182 СК України враховує, що відповідач є особою працездатного віку і зобовязаний утримувати доньку на належному рівні, офіційно працевлаштований та отримує дохід, водночас створив нову сім»ю, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є частохворіючою дитиною, тому суд вважає необхідним та доцільним задоволити частково вимогу про зміну способу стягнення аліментів до 1/7 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та, на думку суду, є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно зі ч. 1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надано суду угоду доручення про надання правової допомоги та представництва інтересів в суді від 19 лютого 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, акт надання послуг від 27 лютого 2018 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 2 від 27 лютого 2018 року , якою стверджується сплата коштів адвокату позивачем та попередній розрахунок судових витрат.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що ОСОБА_1, як позивач скористалась своїм правом на правничу допомогу, та уклала договір з адвокатом, в якому зазначено обсяг та форми надання правової допомоги, суд, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, складність справи, яка відноситься, на думку суду, до категорії невеликої складності, обсягу доказів наявних в матеріалах справи та часу витраченого на ознайомлення з ними; обсяг клопотань, заяв складених адвокатом, часу витраченого адвокатом на участь у судових засіданнях, та враховуючи фінансовий стан відповідача, який хоч і є працездатним та працевлаштованим, але має на утриманні двох малолітніх дітей, вимоги розумності і справедливості, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 2500 гривень витрат, повязаних з наданням правничої допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: 33000, АДРЕСА_1) про зміну способу стягнення аліментів, задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів визначених рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2013 року з твердої грошової суми в розмірі 400 грн. та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2500 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_8