Ухвала

13 липня 2018 року

м. Київ

справа №774/98/18

провадження №61-39577ав18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником ЛитвиненкоОленою Леонідівною, на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський союз» від 27 лютого 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський союз» від 27 лютого 2018 року у справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року відмовлено у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський банківський союз» від 27 лютого 2018 року у складі судді Згоніка С. В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості за договором від 03 січня 2011 року в сумі 16 299,68 грн та витрат по оплаті третейського збору у сумі 1 360,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», що є правонаступником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», через свого представника Литвиненко О. Л. 26 червня 2018 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка в силу вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є апеляційною скаргою.

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Дана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 354 ЦПК України.

Згідно з частиною першою та другою статті 354 ЦПК Україниапеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною третьою статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів скарги, ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області постановлена 31 травня 2018 року у відкритому судовому засіданні, однак до Верховного Суду заявник звернувся 26 червня 2018 року.

Таким чином, заявником пропущено п'ятнадцятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду, однак питання про поновлення цього строку ним не порушено та не зазначено причин його пропуску.

У відповідності до частин третьої та четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, заявникові слід звернутися до Верховного Суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року та зазначити причини пропуску цього строку, надавши належні докази на підтвердження їх поважності, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, Акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» необхідно подати апеляційну скаргу у новій редакції з урахуванням того, що ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року, постановлена ним як судом першої інстанції і може бути оскаржена до Верховного Суду в апеляційному порядку.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення наявних у ній недоліків.

Керуючись статтями 24, 351, 354, 357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргуАкціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником ЛитвиненкоОленою Леонідівною, на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 17 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов