Справа № 286/1484/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2 та на земельну ділянку розміром 0,125 га, які перейшли їй у власність на підставі акту добровільного розподілу від 26.01.2000, мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано 12.07.2005. За час шлюбу ними було збудовано житловий будинок АДРЕСА_2. Для даних цілей було виділено і земельну ділянку розміром 0,25 га. Відповідно до акту добровільного розподілу від 26.01.2000 вони в добровільному порядку розділили спільно збудований будинок. Цим же актом було затверджено і розподіл земельної ділянки, а саме: по 0,125 га. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті їхня донька - ОСОБА_4 оформила на себе спадкове майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку. Вона ж також вирішила зареєструвати своє право власності на іншу 1/2 частину житлового будинку, так як мала його продати, але зробити цього не змогла. При її зверненні до реєстратора речових прав на нерухоме майно їй повідомили, що крім довідки сільської ради необхідний правовстановлюючий документ на 1/2 частину нерухомого майна, а добровільний акт розподілу таким не може бути.

В судове засідання позивач не з'явилася, але в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надіслали лист, в якому просять справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.07.2005. За час перебування в шлюбі ними було збудовано житловий будинок АДРЕСА_2. Для обслуговування вказаного житлового будинку ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,25 га.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в добровільному порядку було розділено спільно збудований будинок та земельну ділянку - по 0,125 га кожному.

Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 12.07.2005, архівного витягу №П/73 від 07.02.2018 та акту добровільного розподілу будинку та майна сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 26.01.2000.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 21.07.2016.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 02.05.2018 було визнано за ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2, 1993 року забудови, яке належало на праві приватної власності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи , у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_1, тобто позивачеві належить, інша 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_2. Державна реєстрація вказаної 1/2 частини житлового будинку не проводилась, що в свою чергу підтверджується довідкою Овруцької міської ради №263 від 07.02.2018 та довідкою комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» №50 від 19.03.2018.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

В ч.1 ст. 27 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" законодавець закріпив підстави для державної реєстрації прав. Так, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

З листа державного реєстратора Гладковицької сільської ради (а. с. 27) вбачається, що позивачеві відмовлено у реєстрації нерухомого майна по причині того, що акт добровільного розподілу будинку та майна не є документом, на підставі якого можлива реєстрація нерухомого майна. Тобто, позивач позбавлена можливості оформити документально право власності на належне їй нерухоме майно, а саме: на 1/2 частини будинку АДРЕСА_2 та земельну ділянку для його обслуговування розміром 0,125 га.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, а саме, щодо 1/2 частини будинку АДРЕСА_2 та інформація Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна свідчать, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В ч. 1 ст. 317 ЦК України зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин, враховуючи, що позивач правомірно набула права власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2 та земельну ділянку розміром 0,125 га, за нею слід визнати право власності.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн.80 коп. в доход держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 200, 206, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_2, 1993 року забудови та земельну ділянку для його обслуговування розміром 0,125 га.

На рішення суду до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець