Номер провадження 2/229/463/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревій К.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В позові позивач зазначила, що він є основним наймачем квартири № 7, яка розташована в будинку № 112а по вул. Енгельса у м.Дружківка Донецька область про що свідчить ордер №13737 серія №14, виданий 23 листопада 1988 року на підставі рішення виконкому. В наступний час в квартирі крім нього зареєстрований його син ОСОБА_2, який не мешкає в квартирі з листопада 2013 року та його дружина ОСОБА_3, яка також не проживає в квартирі з 2008 року, комунальні послуги не сплачують, господарством не займаються, речей їх в квартирі не має.

Просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 втратившими право користування жилим приміщенням - квартирою, яка розташована за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, м.Дружківка, вул.Енгельса, буд.112а, кв.7.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином. До суду надійши заяви відповідачів про те, що вони не заперечують проти позову, просять розглянути справу без їх участі (а.с.24,25).

З огляду на це, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі рішення виконкому Дружківської міської ради народних депутатів № 495/1 від 16.11.1988 року ОСОБА_1 було видано ордер на право зайняття житлового приміщення площею 27,7 кв.м. за адресою: ЕнгельсаАДРЕСА_1, що складається з двох кімнат на склад родини із трьох осіб (а.с. 12).

Згідно довідки про склад сім"ї ОСОБА_1 від 30.03.2018 року № 855 за адресою ЕнгельсаАДРЕСА_2 в м.Дружківка Донецької області, зареєстровані позивач ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_3 та його син ОСОБА_2 (а.с. 13).

Комісією Комунального підприємства "Комсервіс" від 02.04.2018 року встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: Енгельса, буд. 112а, однак з ОСОБА_3 не проживає в квартирі з 2008 року, а ОСОБА_2 не мешкає в квартирі з 2013 року за зазначеною адресою (а.с. 14).

Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до абз.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо).

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Частиною 6 ст.81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з урахуванням вище встановлених обставин справи вбачається, що відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості потрапити в спірну квартиру, або здійснення спроб вселитись в спірне жиле приміщення, як і не надали доказів утримання або відмови позивача у прийнятті участі відповідача в утриманні спірного жилого приміщення.

Враховуючи, що відповідачі були відсутніми у спірному приміщенні у встановлені законом строки без поважних причин, позов визнають в повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1. п.10 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від 24.02.2018 р. (а.с.4), тому судовий збір в сумі 704, 80 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,12,13, 206, 258-261 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Дружківського міського суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Росія, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дружківський міський суд Донецької області або безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 16 липня 2018 року.

Суддя: Є. В. Петров