АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17» липня 2018 року м. Херсон

справа № 766/16399/17

провадження № 22-ц/791/1013/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач): Чорної Т.Г.

суддів: Пузанової Л.В.,

Склярської І.В.

секретар Пісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Гаврилова Д.В. від 05 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної установи «Голопристанська виправна колонія (№7) - міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня» про зобов'язання виконати умови договору,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним вище позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 12 листопада 2010 року між ним та Голопристанською Виправною колонією управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Херсонській області (№7) - міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня було укладено договір купівлі-продажу майна за №189, відповідно до якого відповідач зобов'язувався передати йому у власність причал - фундаментну основу із монолітного залізобетону причальної стінки довжиною 36, 53 м, площадку з бетонним покриттям із дорожніх плит в кількості 20 штук, площею 73, 06 кв.м., які розташовані на АДРЕСА_1. Загальна вартість майна складає 115 000 грн.

Відповідно до умов вищенаведеного договору він на користь відповідача на протязі листопада- грудня 2010 року сплатив 115 000 грн.

Також, 19 листопада 2010 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу будівельних матеріалів №193, за яким відповідач зобов'язався передати йому у власність цеглу у кількості 14 200 шт, плити ПКЖ в кількості 7 шт, перемичка залізобетонна в кількості 8 шт, загальною вартістю 31 729 грн.

Відповідно до умов вказаного вище договору 27 грудня 2010 року на користь відповідача сплачена сума 31 720 грн.

Враховуючи те, що з моменту укладення вказаних вище договорів купівлі-продажу та розрахунку за ними, відповідач утримує майно на належній йому території у АДРЕСА_1 та не передає товар покупцю, позивач просив зобов'язати Голопристанську Виправну колонію управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Херсонській області (№7) - міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня виконати умови укладених договорів шляхом передачі майна покупцю.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 квітня 2018 року у задоволенні заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що судом першої інстанції не взято до уваги обставини, які мають значення для справи, а саме рішення Апеляційного суду Херсонської області від 28 травня 2013 року, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Державна установа «Голопристанська виправна колонія (№7) - міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня», посилаючись на те, що умови укладених договорів виконані в повному обсязі, майно, придбане ОСОБА_2, перебуває у його фактичному володінні, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду І інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом 8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Херсонський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.11.2010 року між Голопристанською Виправною колонією управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Херсонській області (№7) - міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня , правонаступником якої є Державна установа «Голопристанська виправна колонія (№7) - міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу майна №189, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати позивачу причал - фундаментну основу із монолітного залізобетону причальної стінки довжиною 36,53 м, площадку з бетонним покриттям із дорожніх плит в кількості 20-ти штук площею 73,06 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.3. вказаного договору вартість зазначеного майна складає 115000 грн., яку покупець сплатив, що відповідачем не заперечується.

Пунктом 3.2. укладеного договору передбачено, що передача майна продавцем і прийняття його покупцем засвідчується актом прийому-передачі, який підписується сторонами.

В цей же день покупець за актом прийому-передачі до вказаного договору від 12.11.2010 року прийняв спірне майно, про що свідчить його підпис у вказаному акті.

Крім того, 19.11.2010 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу будівельних матеріалів №193, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався передати позивачу наступні будівельні матеріали: цегла б/в - 14200 шт., плити ПКЖ - 7 шт., перемички з/б - 8 шт. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору вартість зазначених будівельних матеріалів складає 31720 грн.

Пунктом 3.2. укладеного договору передбачено, що передача майна продавцем і прийняття його покупцем засвідчується актом прийому-передачі, який підписується сторонами.

Згідно платіжного доручення від 28.12.2010 року позивачем на виконання умов договору №193 від 19.11.2010 року перераховано відповідачу 31720 грн.

За актом прийому-передачі до вказаного договору від 19.11.2010 року покупець прийняв спірне майно, про що свідчить його підпис.

Відповідно до ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом ст. ст. 525, 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окремим видом зобов'язання є договір купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні(покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити лей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4. ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, відповідно до рішення Апеляційного суду Херсонської області від 28.05.2013 року постановленого у справі за позовом Голопристанської Виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Херсонській області (№7) - міжобласна спеціалізована туберкульозна лікарня до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою встановлено, що зазначені в угоді від 12.11.2010 року предмети купівлі-продажу отримані набувачем, про що свідчить складений та підписаний сторонами акт прийому-передачі.

Вказаним рішенням зобов'язано ОСОБА_2 усунути Голопристанській виправній колонії Державного департаменту України з питань виконання покарань в Херсонській області №7 - спеціалізованої туберкульозної лікарні перешкоди в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 0,1248 га шляхом звільнення її від придбаних ним за договором купівлі-продажу від 12.11.2010 року будівельних матеріалів у вигляді фундаментної основи із монолітного залізобетону причальної стінки довжиною 36,53 м та дорожніх плит в кількості 20 штук.

Належними та допустимим доказами позивач не підтвердив факт утримання майна придбаного за договором купівлі-продажу від 19.11.2010 року.

Оскільки за обставинами справи, в межах наданих сторонами доказів вбачається, що зазначене в договорах купівлі-продажу спірне майно було отримане покупцем, складені та підписані позивачем акти прийому-пе6редачі майна сторонами не оспорені, а відтак відповідачем виконані умови укладених договорів щодо передачі цього майна, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог.

При цьому слід зазначити, що набуваючи право власності на монолітну залізобетону стіну та дорожні плити покупець повинен був узгодити питання та усвідомлювати, яким чином він буде реалізовувати своє право власності на це майно шляхом використання його за попереднім призначенням, чи як продукт демонтажу.

З огляду на наведене, керуючись ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Чорна

Судді: Л.В. Пузанова

І.В. Склярська

Повний текст судового рішення складено 20 липня 2018 року

Суддя Апеляційного суду Херсонської області Т.Г. Чорна