ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1198/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В. розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

16.06.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позов до ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити дії.

11.07.2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, якою просить заборонити вчиняти певні дії по відчуженню частини земельної ділянки в розмірі 62 кв.м., яка є предметом позову у вказаній справі, мотивуючи це тим, що невжиття заходів про забезпечення позову може ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Посилаючись на зазначені обставини, просив заяву задовольнити.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 зазначеної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд зазначає, що представник позивача не обґрунтовує жодними доказами обставини щодо існування ризику ухилення відповідача від виконання можливого судового рішення про задоволення позовних вимог, а тому такі доводи позивача оцінюються судом критично, оскільки також ґрунтуються на припущеннях.

Суд звертає увагу на те, що представником позивача не доведені обставини та конкретні причини, з посиланням на докази, які призведуть до неможливості забезпечення виконання рішення у даній справі у разі його задоволення.

Представник позивача посилається на заяву ОСОБА_5, як підставу для забезпечення позову, проте згідно вказаної заяви станом на 04.05.2018 року ОСОБА_5 не є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а тому на разі суду взагалі не надано належних доказів того, кто на даний час є власником вказаної земельної ділянки.

При таких обставинах відсутні підстави для задоволення вимог за заявою про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив :

У задоволенні заяви заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя