Справа № 462/1290/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 липня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Кіптіла В.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (в порядку регресу) до винної особи,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до ОСОБА_1 з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 сплачене страхове відшкодування в розмірі 39223,29 грн., а також 1762 грн. судового збору.

Мотивуючи позовні вимоги, позивачем зазначено про те, що 11.04.2017 року у м.Львові на вул. Кульпарківській, 96 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, та «Пежо» д.н.з. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована позивачем згідно полісу АК/3300598 від 04.03.2017 року. ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, на виконання якої позивачем виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 39223,19 грн. Оскільки відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, про що свідчить постанова Залізничного районного суду м. Львова, від 11.05.2017 року, позивач на підставі ст.1194 ЦК України та п. 38.1.1 (г) ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з відповідача в порядку регресу 39223,19 грн. виплаченого страхового відшкодування та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав.

З'ясовано відсутність відзиву на позов.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.04.2017 року у м.Львові на вул. Кульпарківській, 96 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, та «Peugeot 206» д.н.з. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11.05.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 „ Совтрансавто - Холдинг " проти України ", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 „Брумареску проти Румунії " встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 11.04.2017 року з вини ОСОБА_1, який залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, був пошкоджений транспортний засіб марки «Peugeot 206» д.н.з. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована позивачем згідно полісу серії АК/3300598, з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну 100 000 грн., франшиза дорівнює пятсот гривень.

Згідно платіжного доручення № 805 від 08.09.2017 року позивачем виплачено ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 19 223,29 грн. за страховим випадком, що стався 11.04.2017 року. А також згідно платіжного доручення № 604 від 16.08.2017 року позивачем виплачено ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 20 000 грн. за страховим випадком, що стався 11.04.2017 року

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно п. 38.1.1 (г) ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Обставини самовільного залишення ОСОБА_1 місця дорожньо-транспортної пригоди 11.04.2017 року, що сталася з вини останнього, встановлені постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11.05.2017 року.

Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, у зв'язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, самовільному залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілій відшкодована матеріальна шкода, у позивача виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 39 223,29 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 83, 89, 133, 141, 259, 263 - 265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (в порядку регресу) до винної особи - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (, р/р 265082319, в АТ «ОСОБА_3 Аваль», МФО 380805) страхове відшкодування у розмірі 39223 (тридцять девять тисяч двісті двадцять три) гривні 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» судовий збір у розмірі 1762 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 13.07.2018 р.

Суддя: Н.М.Румілова