Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 319/1775/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Горбачова Ю.М.
Номер провадження 22-ц/778/898/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.

суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

за участі секретаря Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2017 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Сніжнеантрацит» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Сніжнеантрацит» (далі ДП «Сніжнеантрацит») про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 червня 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до ДП «Сніжнеантрацит» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, які поніс позивач при розгляді даної справи, а саме кошти витрачені на публікацію в газеті «Урядовий курєр» та «Донеччина» про виклик відповідача у справі.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та справу направити для продовження розгляду та постановити у даній справі окрему ухвалу суду щодо незаконних дій судді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять документального підтвердження оплати витрат із наданням оголошення у пресі для виклику відповідача, доказів щодо їх оплати сторона не надавала ні під час розгляду справи ні під час звернення з заявою, що не дає підстав для вирішення цих вимог на її користь.

З вказаним висновком суду першої інстанції погодитись повністю не можна оскільки він є передчасним.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи під час ухвалення рішення суд повинен вирішити питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно зі ст. 220 ЦПК України в редакції. чинній на час розгляду справи суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Із системного аналізу зазначених норм процесуального закону випливає, що суд може ухвалити додаткове рішення щодо понесених судових витрат лише в тому разі, якщо докази таких витрат були надані суду при розгляді справи до ухвалення рішення; ці докази були предметом судового розгляду; були надані іншим особам, які беруть участь у справі, для ознайомлення та були досліджені судом у судовому засіданні, проте стосовно них рішення не було ухвалено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 09 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства «Сніжнеантрацит» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 53851,14 грн.

Стягнуто з Державного підприємства «Сніжнеантрацит» в дохід держави 640,00 грн. судового збору.

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, та зазначав, що він поніс витрати на подання оголошення про виклик в суд відповідача.

16 листопада 2017 року судом було постановлено ухвалу з даного питання (а.с. 115).

Докази про те, що суд повідомляв сторони, в порядку передбаченому ст.ст. 74, 76 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи , про день та час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, в матеріалах справи відсутні.

Наведені обставини свідчать, що при вирішенні питання щодо заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, суд порушив порядок, встановлений для його вирішення, належним чином не повідомив осіб, які беруть участь у справі, про час та місце розгляду справи, що позбавило заявника реалізувати свої права щодо подання клопотання про витребування додаткових доказів у відповідності до ст. 27 ЦПК України (в редакції 2004 року), про що він зазначає в апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати з передачею питання ухвалення додаткового рішення для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2017 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.07.2018 року.

Головуючий

Судді: