УХВАЛА

"19" липня 2018 р. сел. Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Смілянський Є.А. розглянувши матеріали наказного провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 прохає стягнути аліменти у розмірі однієї другої частини заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо: 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, із заяви і доданих документів вбачається, що заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, адже зазначена норма процесуального закону не передбачає можливість видачі наказу в разі стягнення аліментів у розмірі однієї другої частини заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Вимога про стягнення аліментів в розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму заявлена разом з вимогою про стягнення аліментів у розмірі однієї другої частини заробітку ( доходу ) явно та переконливо свідчить про наявність спору. Зазначене узгоджується і з ч. 5 ст. 183 СК України. Зазначені норми закону ( п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України та ч. 5 ст. 183 СК України ) передбачають право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вказані норми закону є чітко визначеними ( імперативними ) і такими, що не підлягають додатковому чи розширеному тлумаченню інакше вони будуть суперечити суті правової норми щодо стягнення аліментів в наказному провадженні. Посилання заявника на ч. 2 ст. 182 СК України не є підставою для задоволення вимог заявника в частині стягнення аліментів в розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму в наказному провадженні.

Також слід наголосити, що заявник не вказала у заяві вид прожиткового мінімуму від якого необхідно рахувати 50 %, тобто це прожитковий мінімум для дорослої працездатної, дорослої непрацездатної чи для дитини і якого віку. Зазначене теж свідчить про недотримання заявником вимог статті 161 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України.

За таких обставин слід відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись статтею 165 ч. 1 п. 3 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Полтавської області.

Суддя: