АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1090/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюха В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Баранова О.І., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -:

в с т а н о в и в :

В січні 2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно з умовами договору факторингу від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 05 листопада 2012 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1

Згідно даного договору Банком було надано відповідачу кредит в сумі 4896 гривень 40 копійок та відкрито картковий рахунок, зі строком дії кредитної лінії 3 роки з моменту підписання договору, тобто до 05 листопада 2015 року.

Договором передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим та овердрафтом банк нараховує проценти - 2,49 % на місяць по операціях розрахунків карткою за товари та послуги та в мережі Інтернет і 3,49% на місяць по операціям зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки.

У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день.

Згідно п. 2.11 кредитного договору держатель зобовязаний щомісячно погашати в повному обсязі суму мінімального платежу.

Зобовязання по кредитному договору за кредитною карткою відповідачем не виконані, внаслідок чого станом на 11 листопада 2016 року виникла заборгованість в сумі 22619.70 гривень, з яких заборгованість за кредитом 20130 гривень 22 копійки, відсотки за користування кредитом 2489 гривень 48 копійок.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що суд дійшов невірного висновку про пропуск позивачем строку позовної давності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з позовом до суду з пропуском строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 листопада 2012 року між ПАТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, предметом якого є кредит у розмірі 4896 гривень 40 копійок для придбання товарів та послуг. Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі визначені договором та додатком №1 «Графік платежів»(п.1.2 договору). Позичальник зобовязаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені договором до 5 листопада 2013 року(п.1.4.1 договору), сума отриманого кредиту погашається щомісячно в розмірі, зазначених в графіку (п.1.4.2 договору).

З графіку платежів (а.с.26) вбачається, що останній платіж мав відбутись 5 листопада 2013 року.

Окрім цього також відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку типу MasterCard (пункти 2.1-2.28).

Згідно пункту 2.2.2. договору, позичальнику надано кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку у розмірі, що передбачений угодою, а позичальник прийняв кредит і зобовязався повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені угодою.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції встановлено отримання відповідачем кредиту та не виконання умов договору і в цій частині рішення суду не оспорюється.

Апелянтом оспорюється, зазначена судом першої інстанції та обставина, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Пунктом 2.11, укладеного договору, встановлено, що держатель зобовязаний щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в виписці, але в будь-якому разі не менше 5% від розміру боргових зобовязань.

Таким чином, умовами договору, було встановлено щомісячне зобовязання, щодо повернення кредиту.

З виписки з особового рахунку відповідача № 8387 вбачається, що станом на 22 грудня 2014 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість в розмірі 22619 гривень 70 копійок (а.с.7-18).

Про те, що вказана сума є заборгованістю, позивач сам зазначив в позовній заяві, також вказана сума як борг, зазначена у витягу до додатку 1 до Договору факторингу (а.с.40), а тому, в сукупності з випискою по рахунку відповідача, такі докази свідчать про те, що сума боргу, яку просить стягнути позивач з відповідача вже існувала станом на 22 грудня 2014 року.

Тому подавши позовну заяву через пошту 28 грудня 2017 року, позивачем пропущено строк позовної давності (ст..257 ЦК України), що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог (ст..267 ЦК України).

Заміна сторони у зобовязанні, не перериває строк позовної давності і не зупиняє його.

Посилання апелянта на п.2.5 Кредитного договору, яким встановлено, що строк дії кредитної лінії становить 3 роки, є необґрунтованим, оскільки вказаним пунктом не встановлюється зобовязання, щодо повернення боргу. Повернення боргу встановлено п.2.11 договору , і таке повернення має здійснюватись щомісячно.

За таких обставин, апеляційний суд, не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - залишити без задоволення, а рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Баранова О.І., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 12 липня 2018 року.

Судді