Справа№592/3292/18
Провадження №2/592/1682/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи: Черненко С.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (місце проживання: 40004, АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (місце проживання: 40002, АДРЕСА_2), треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради (місцезнаходження: 40024, м. Суми, вул. Харківська, буд. 35), ОСОБА_5 (місце проживання: 40004, АДРЕСА_3), про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, який в судовому засіданні підтримала її представник, та вимоги мотивує тим, що вона - ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_6, що підтверджується даними свідоцтва про народження. В період з 07.08.1990 року по 16.07.2003 року ОСОБА_6 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Від шлюбу у них народилася дочка - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в подальшому змінила своє прізвище на «ОСОБА_7». Після розірвання шлюбу, за згодою відповідача, дитина залишилася проживати з матір'ю ОСОБА_6 у квартирі за адресою: АДРЕСА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_6 померла, тому на сьогоднішній день племінниця ОСОБА_5 знаходиться під опікою та проживає разом з позивачем - її рідною тіткою ОСОБА_3, а саме в чотирьох кімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_4.

ОСОБА_4 з часу розірвання шлюбу з ОСОБА_6, а саме з липня 2003 року, не надає матеріальної допомоги дитині, не бере участі у її вихованні, ніяких відносин з дочкою не підтримує, навчанням не цікавиться, шкільні заходи не відвідує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, що свідчить про свідоме нехтування ОСОБА_4 своїми батьківськими обов'язками. Тому просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; призначити ОСОБА_3 піклувальником над неповнолітньою племінницю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач ОСОБА_4, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_5 визнав. Також надав заяву, де зазначив, що він має нерегулярний та мінливий дохід, що пов'язано із труднощами працевлаштування, а тому вважає, що розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно буде достатнім для забезпечення дитині гармонійного розвитку.

Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради Черненко С.І. в судовому засіданні вважала за можливе позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та в обґрунтування своєї думки надала суду письмовий висновок за підписом начальника служби у справах дітей Сумської міської ради Подопригора В.В. про можливість позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Третя особа: ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги пропозбавлення батьківських прав її батька ОСОБА_4 підтримала та просила визначити їй піклувальника її тітку ОСОБА_3

Суд, заслухавши думку представника позивача, третіх осіб: ОСОБА_9 та представника Служби у справах дітей Сумської міської ради, вивчивши матеріали справи та додані до неї документи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною сестрою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_3 виданого 24.11.1961 року міським бюро ЗАГС м. Суми, та серія НОМЕР_4, виданого 17.06.1970 року міським бюро ЗАГС м. Суми (а.с.6-7).

30.06.1989 року ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 та після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині «ОСОБА_10», що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_5, виданого 30.06.1989 року відділом ЗАГС міськвиконкому м. Суми (а.с.8).

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6, виданого відділом ЗАГС міськвиконкому м. Суми від 07.08.1990 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уклали шлюб від 07.08.1990 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №1642 (а.с.11). Вказаний шлюб було розірвано 16.07.2003 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 16.07.2003 року (а.с.12).

Від шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 народилася дитина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13).

Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_8 від 16.05.2017 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, змінила ім'я, про що 16.05.2017 року складено відповідний актовий запис №35. Прізвище, власне ім'я, та по батькові після державної реєстрації зміни імені - ОСОБА_5 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_13 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.15). Після її смерті ОСОБА_5, хоч і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.16), однак стала проживати разом з ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Характеристики ОСОБА_5, наданої Комунальною установою «Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ст. №10, вихованням племінниці займається тітка ОСОБА_3, саме вона цікавиться навчанням ОСОБА_5 та спілкується з класним керівником. Батько батьківські збори не відвідує, з класним керівником з питань освітнього процесу не консультується (а.с.24).

Між сторонами склалися сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані поважати дитину, виховувати її в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 3 статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як зазначено в ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак він не бере ніякої участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не бере доньку з собою на відпочинок, не створює умов для отримання нею освіти, що суперечить забезпеченню інтересів дитини. Вказане свідчить, що ОСОБА_5 не бажає усвідомлювати себе донькою відповідача, оскільки дитина навіть прийняла рішення про зміну свого прізвища.

Згідно Висновку про можливість позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_14 року, наданого Службою у справах дітей Сумської міської ради від 30.05.2018 року, спеціалістом служби 23.05.2018 року було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_5 На даний час неповнолітня дитина проживає разом з тіткою, ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває на повному її утриманні. Зі слів неповнолітньої ОСОБА_5, з батьком вона спілкується дуже рідко, ініціатором спілкування завжди виступає вона; ОСОБА_4 ніколи не телефонує їй, не вітає зі святами, не надає ніякої матеріальної допомоги, не цікавиться її навчанням та життям. Враховуючи викладене, Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливе позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.52-53).

Крім того, ОСОБА_4 надав суду нотаріально засвідчену заяву про визнання позову щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7

Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, керуючись ст. 206 ЦПК України, так як визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, враховуючи, що ОСОБА_4 не бере участі у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріально не забезпечує та не піклується про неї, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, що суперечить забезпеченню інтересів дитини, суд вважає необхідним позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Частиною ч. 4 ст. 63 ЦК України та ч. 2 ст. 244 СК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до Подання Виконавчого комітету Сумської міської ради від 14.06.2018 року, у разі прийняття рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити піклування над неповнолітньою та призначити ОСОБА_3 піклувальником над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки остання не заперечує проти призначення тітки, ОСОБА_3, її піклувальником; ОСОБА_3 має постійний дохід, працює приватним підприємцем в галузі медицини, не значиться засудженою на території України та не перебуває у розшуку, за медичними показниками у неї відсутні протипоказання щодо призначення опікуном над дитиною.

Враховуючи вищевикладене, суд, на підставі ст. ст. 60, 63 ЦК України, з урахуванням особистих стосунків між племінницею та тіткою, вважає необхідним призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, опікуном неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 не працює, має нерегулярний та мінливий дохід, що пов'язано з труднощами працевлаштування, суд приймає цю обставину до уваги та вважає необхідним стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття на її користь.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 7, 150, 155, 164, 166, 180, 182, 243, 244 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 60, 63 ЦК України, ст. ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, опікуном неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця м. Суми, місце проживання: АДРЕСА_6, НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, не працюючий, аліменти у вигляді твердої грошової суми в розмірі 1000 грн. на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, починаючи стягнення з часу звернення до суду з 30.03.2018 р. на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Сумської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

10.07.2018 року складено повне судове рішення.

Суддя І.М. Фоменко