Справа № 461/1760/18
Провадження № 6/461/70/18
УХВАЛА

05.07.2018 року. м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

за участі:

представника відділу ДВС ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

представника заінтересованої

особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові подання начальника Галицького відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

начальник Галицького ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про надання дозволу на тимчасове обмеження боржника у виїзді за кордон до виконання ним зобовязань покладених на нього виконавчим документом. Покликається на те, що боржником заборгованість у виконавчому провадженні не погашено, останній ухиляється від виконання судового рішення, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, що є підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Представник відділу ДВС м. Львова у судовому засіданні подання підтримав, покликаючись на те, що ОСОБА_4 на неодноразові виклики державного виконавця, з вимогою з'явитися в Галицький ВДВС м. Львова, надати підтвердження про сплату заборгованості або надати пояснення про несплату та надати інформацію про наявність рухомого і нерухомого майна та наявність коштів на відкритих рахунках у фінансових чи банківських установах, не зявлявся. 12.02.2016 року подав заяву про зупинення виконавчого провадження.

Стягувач ОСОБА_2 у судовому засіданні подання підтримала, просила обмежити ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон.

Представник боржника подання заперечила, покликаючись на те, що доказів, які б давали суду підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання не виконавши зобов'язань та жодного доказу, який би свідчив про ухилення божником від виконання виконавчого листа, не надано.

Заслухавши думку державного виконавця, представника заінтересованої особи, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У Галицькому ВДВС ГТУЮ у Львівській області на виконанні перебуває виконавче провадження № 50007637 з примусового виконання виконавчого листа № 461/9538/15-ц виданого 21.01.2016 року Галицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 245551,66 грн. 02.02.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 22.02.2016 року виконавче провадження зупинено, 15.06.2016 року винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, у звязку із відхиленням касаційної скарги боржника та накладено арешт на майно боржника. Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником зареєстровано квартира № 1, будинку 14, загальної площі 62,2м. кв. на вул. Льва у м. Львові, проте згідно заяви стягувача та акту державного виконавця зазначена квартира демонтована, на її місці знаходиться новий житловий будинок, який за боржником не зареєстрований.

Положенням ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Обмеження свободи пересування визначені статтею 12 цього Закону, а саме: у прикордонній смузі; на територіях військових обєктів; у зонах, які згідно із законом належать до зон з обмеженим доступом; на приватних земельних ділянках; на територіях, щодо яких введено воєнний, або надзвичайний стан; на окремих територіях і в населених пунктах, де у разі небезпеки поширення інфекційних захворювань і отруєнь людей введені особливі умови і режим проживання населення та господарської діяльності.

Свобода пересування обмежується щодо: осіб, до яких відповідно до процесуального законодавства застосовано запобіжні заходи, повязані з обмеженням або позбавленням волі; осіб, які за вироком суду відбувають покарання у вигляді позбавлення або обмеження волі; осіб, які згідно із законодавством перебувають під адміністративним наглядом; осіб, які згідно із законодавством про інфекційні захворювання та психіатричну допомогу підлягають примусовій госпіталізації та лікуванню; шукачів притулку та осіб які звернулися за наданням їм статусу біженця до прийняття відповідного рішення компетентним органом (про надання цим особам притулку чи статусу біженця); іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України; осіб, яких призвано на дійсну строкову службу до Збройних Сил України та інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань; іноземців, які перебувають у складі військових іноземних підрозділів і які мають статус військового. Свобода пересування може бути обмежена і в інших випадках, передбачених законом.

Преамбулою Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено що він регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері. Статтею 6 цього закону зазначено, що тимчасовим обмеженням у праві виїзду громадян України за кордон є саме відмова у видачі паспорта, а не заборона свободи пересування.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право особи на вільне пересування є основоположною Конституційною гарантією людини.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

В матеріалах справи відсутні докази, які можна було б визнати належними і допустимими, які б свідчили про ухилення ОСОБА_4 від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а також обовязків, які визначені для боржника ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім зясування наявності у боржника особистого майна, державним виконавцем не зясовано та не вжито належних заходів для встановлення можливості виконання рішення суду іншим способом.

В поданні державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України відсутні будь-які посилання, доводи і обґрунтування того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, а лише робиться покликання на сам факт наявності у останнього невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

Інших доказів ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням державним виконавцем не представлено, а судом не здобуто, відтак у суду відсутні правові підстави для задоволення подання про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в України громадян України», суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні подання начальника Галицького відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Р. Юрків