Єдиний унікальний номер 234/3188/18 Номер провадження 22-ц/775/1091/2018
Суддя-доповідач Жданова В.С. Номер провадження 22-ц/775/1091/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого Жданової В.С.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 травня 2018 року у цивільній справі № 234/3188/18 (суддя Пікалова Н.М) за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір № KTH3RХ09073881 від 06.09.2006 року, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 986,70 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.09.2007 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_3, яка відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини) вона не заявила про відмову від неї. Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1. На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 10.04.2017 року була направлена претензія кредитора до Першої Краматорської державної нотаріальної контори. 16.05.2017 року позивачем було отримано відповідь до Першої Краматорської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_4 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Вважає, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять і кредитні зобов'язання померлого позичальника. Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить 6405,09 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 986,70 гр., заборгованості по процентам в сумі 2970,70 грн., заборгованість з комісії в сумі 173,69 грн., заборгованість з пені в сумі 2274,00 грн. Позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02 травня 2018 року відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З вказаним рішенням не погодилося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та оскаржило його в апеляційному порядку, рішення суду першої інстанції просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилаючись на ст.ст.1220,1222,1223 Цивільного Кодексу України, вказує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємці позичальника мали право подати заяву про відмову від спадщини у строк з 15.09.2009 року по 15.03.2010 року. Оскільки у встановлений строк ніхто із спадкоємців не подав заяву про відмову від прийняття спадщини, то ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину. Крім того, відповідач до суду не з'являлася, заперечень проти позову не подавала, доказів на спростування позовних вимог Банку не надала, а саме не надала доказів звернення до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадкування, проживання за іншою адресою, ніж позичальник, розміру отриманої спадкової маси чи взагалі її відсутності.

Згідно ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № KTH3RХ09073881 від 06.09.2006 року, за умовами якого останній отримав строковий кредит у розмірі 986,70 грн. на строк 12 місяців з 06.09.2006 року по 06.09.2007 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1.0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 15,79 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 89,70 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві на Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) строки.

Боржник ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до розрахунку за кредитним договором № KTH3RХ09073881 від 06.09.2006 року станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_4 перед банком становить 6405,09 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 986,70 грн., заборгованості по процентам в сумі 2970,70 грн., заборгованість з комісії в сумі 173,69 грн., заборгованість з пені в сумі 2274,00 грн. (а.с.51-53)

ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу Першої Краматорської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора від 26.02.2018 року щодо боржника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Перша Краматорська державна нотаріальна контора листом від 13.04.2017 року № 1214/02-14 ПАТ КБ «Приватбанк» повідомила, що спадкова справа 49/2013, від 23.01.2013 року до майна померлого ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрита на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Інших звернень до нотаріальної контори не було, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Аналогічна інформація викладена в інформаційній довідці зі Спадкового реєстру № 51640532 від 19.04.2018 року : в виробництві Першої Краматорської державної нотаріальної контори 23.01.2013 року відкрито спадкову справу № 49/2013 рік до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно претензій кредитора ПАТ КБ «Приватбанк». Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтв про право на спадщину не видавалось.

Суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні копії паспортів, встановив, що місце реєстрації ОСОБА_4 встановити не можливо, оскільки відсутня сторінка з відміткою про реєстрацію останнього.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку до ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із положень ст. 1282 ЦК України, відповідно до якої спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, а оскільки спадкова справа стосовно ОСОБА_4 відкрита згідно претензій кредитора ПАТ КБ «Приватбанк», інших звернень до нотаріальної контори не було, свідоцтво про право на спадщину не видавалося та відсутні відомості про одержання спадкоємцями померлого ОСОБА_4 певного майна, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Згідно положень ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що після смерті ОСОБА_4 залишилось будь-яке майно, на яке відповідач ОСОБА_3, як спадкоємець, має право.

Факт реєстрації боржника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за однією адресою не дає підстав для висновку, що ОСОБА_3 є спадкоємцем та зобов'язана задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Доказів про наявність спадкового майна позивачем не надано ні в суді першої інстанції, ні апеляційному суду. Позивач вважає, що факту реєстрації за однією адресою на час смерті боржника достатньо для покладання відповідальності за борги на особу, яка не є спадкоємцем. Таке судження є помилковим, суперечить ст. 1281.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до п. 1 частини 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, відповідно до п. 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду у цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді:

Повне рішення складено 17 липня 2018 року.

Суддя-доповідач В.С. Жданова.