Справа №265/3974/18
Провадження №2/265/1130/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретаря Себко Г.Л,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права забудовника на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами про визнання права забудовника на житловий будинок з усіма господарськими спорудами та прибудовами для його обслуговування по вулиці Кольоровій, 36 в Лівобережному районі міста Маріуполя, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 16 травня 2010 року померла її мати ОСОБА_2, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона є єдиною спадкоємицею за законом після померлої. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку 36 по вулиці Кольоровій в місті Маріуполі з усіма господарськими прибудовами, який належав померлій. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно вона звернулася до Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса від 28 березня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва перо право на спадщину за законом після смерті її матері у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок літ. Е-1, та його державної реєстрації. За життя ОСОБА_2 житловий будинок літ. А-1, у звязку з непридатністю для проживання було перебудовано на новий житловий будинок літ. Е-1, проте своєчасно оформити документи не надалося можливим у звязку зі смертю. Тобто, за життя ОСОБА_2 право власності на належний їй будинок не зареєструвала у встановленому діючим законодавством порядку. Таким чином, виникла ситуація, при якій, на теперішній час позивачка позбавлена можливості зареєструвати у встановленому законом порядку своє право власності на будинок в порядку спадкування за законом через нотаріальну контору. Просить суд скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з належними до нього прибудовами подвіря, розташований по вулиці Кольоровій, 36 в Лівобережному районі міста Маріуполя, який зареєстровано в Маріупольському бюро технічної документації 2 серпня 2001 року за № 13753 та на даний час перебудовано. Визнати за нею, ОСОБА_1Ю, права та обовязки забудовника шляхом визнання права зареєструвати в органах реєстрації речових прав на житловий будинок з усіма господарськими спорудами та прибудовами для його обслуговування по вулиці Кольоровій ( Цвітна), 36 в місті Маріуполі , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Позивач та її представник у судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 24 січня 1989 належав житловий будинок 36 по вулиці Цвітній ( Кольоровій) в місті Жданові ( Маріуполі) ( а.с.39-40) , який було зареєстровано в Маріупольському БТІ 2 серпня 2001 року за реєстровим № 13753. ( а.с.40)

ОСОБА_1, є донькою ОСОБА_2, що підтверджується:

- свідоцтвом про народження, ОСОБА_3 яка народилася 7 листопада 1973 року, про що Орджонікідзевським районним відділенням ЗАГС міста Жданова (Маріуполя) 29 листопада 1973 року, було зроблено відповідний актовий запис № 1357. ( а.с.7) Матірю було записано ОСОБА_4.

- свідоцтвом про укладання шлюбу що підтверджує зміну прізвища ОСОБА_3 на ОСОБА_1 виданого Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області 25 листопада 1995 року, актовий запис 1652. ( а.с.8)

- рішенням народного суду Орджонікідзевського району міста Маріуполя від 31 січня 1989 року, яким шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано. ( а.с.9)

ОСОБА_2 померла 16 травня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданного 17 травня 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 669. ( а.с.10)

Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно зясовувати : 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

28 березня 2018 року Постановою державного нотаріуса Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок літ. А-1, що знаходиться в місті Маріуполі по вулиці Кольоровій, 36 після смерті ОСОБА_2 з причин відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності знов зведеного житлового будинку під. Літ. Е-1 з відповідними будівлями подвіря.

З відповіді державного нотаріуса Четвертої державної маріупольської нотаріальної контори - ОСОБА_6, № 799/02-14 від 6 червня 2018 року, вбачається, що спадщину після померлої ОСОБА_2 прийняла її дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Інших спадкоємців за законом або за заповітом у спадковій справі не зареєстровано. ( а.с.35)

Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст.321,328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 своєчасно, 16 листопада 2010 року, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 у звязку з чим було відкрито спадкову справу № 954/10 від 25 листопада 2010 року.

Осіб, які б мали право на обов'язкову долю у спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК Україні, судом не встановлено.

Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок за № 36 по вулиці Цвітної (Кольорової) в місті Маріуполі, виданого 7 червня 2011 року на ОСОБА_2 складеного МКП Маріупольським БТІ, на земельній ділянці розташовано будинок літ. Е-1 з тамбуром літ.е-1, сарай літ.Ж-1, вбиральня літ.З-1, теплиця літ.И-1 літня кухня літ. В-1.

З листа начальника МКП «Маріупольське БТІ» № 4466 від 20 грудня 2017 року, вбачається що з матеріалів інвентаризаційної справи № 42060 та останньої технічної інвентаризації проведеної 7 червня 2011 року, встановлено, що житловий будинок літ. А-1 з належними до нього надвірними побудовами і спорудами, що належав ОСОБА_2 знесені та побудовано новий житловий будинок літ. Е-1, тамбур літ. Е-1, усього загальною площею 21,8 кв.м. цоколь літ. Д, сарай літ. Ж-1, убиральня літ. З-1, теплиця літ. И-1. Зазначені житловий будинок та прибудови та споруди, побудовані до 1992 року і згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна № 127 від 24 травня 2001 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 не належать до самочинного будівництва.

Відповідно до п.п. 8, 23 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

ОСОБА_7 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п.3.1, п. 3.2 зазначено, що встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. В разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визначатися у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим правовим режимом спірного майна.

Аналізуючи зібрані по справі докази, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки факт належності житлового будинку літ. Е-1 з прибудовами та спорудами, який було побудовано на місці житлового будинку літ. А-1, померлій ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, порядок звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини порушено не було, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, в матеріалах справи маються документи, які свідчать про право власності померлої на спадковий будинок, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1Ю, може бути визнано право забудовника в порядку спадкування за законом на будинок 36 по вулиці Кольоровій в місті Маріуполі, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,133,141,142,206, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права забудовника на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з належними до нього прибудовами подвіря, розташований по вулиці Кольоровій, 36 в місті Маріуполі а саме: житловий будинок літ. А-1, житловою площею 11,7 кв.м., сарай літ. Б, літню кухню літ. В, убиральню, літ Г, огородження № 1, який зареєстровано в Маріупольському бюро технічної інвентаризації, 2 серпня 2001 року за реєстровим № 13753 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого державним нотаріусом Четвертої жданівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_6 за № 462.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, права та обовязки забудовника на житловий будинок з усіма господарськими спорудами та прибудовами для його обслуговування по вулиці Кольоровій (Цвітній), 36 в місті Маріуполі, що складається з: житлового будинку літ.Е-1, тамбура літ. Е-1, усього загальною площею 21,8 кв.м., житловою площею 9,4 кв.м., літньої кухні літ В-1, сараю літ. Ж, теплиці літ. И-1, убиральні літ. З-1, огорожі № 1, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, яка померла 16 травня 2010 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст даного рішення було складено та підписано 10 липня 2018 року.

Суддя: