Справа № 365/328/18
Номер провадження: 2/365/249/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.07.2018 смт.Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кучерявої Л.М.

за участі:

секретаря судового засідання Хрущ Л.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Згурівська районна державна адміністрація Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року уповноважений представник позивача ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ОСОБА_2 як спадкоємцем за законом після смерті своєї баби ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами, посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті баби нотаріальною конторою йому відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на це нерухоме майно.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Малосупоївська сільська рада Згурівського району Київської області в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності її представника, з позовними вимогами погоджується, наслідки даної заяви їй відомі та зрозумілі.

Третя особа: Згурівська районна державна адміністрація Київської області в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності її представника.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_2.

Заповіту ОСОБА_4 за життя не складала. Подружжя, яке пережило спадкодавця немає.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її два сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із копії спадкової справи № 87/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 вбачається, що її син ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6, про що свідчить свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_3.

Судом встановлено, що 19 квітня 2016 року до Згурівської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся позивач ОСОБА_2, який є сином померлого ОСОБА_6. Також 19 квітня 2016 року до Згурівської районної державної нотаріальної контори Київської області звернувся другий син померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 із заявою, в якій повідомив про свою відмову від прийняття спадщини на користь свого племінника позивача ОСОБА_2.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Із копії спадкової справи вбачається, що спадкове майно після смерті ОСОБА_4 складається із:

- земельної ділянки площею 2.8200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області;

- земельної ділянки площею 2.8201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області;

- житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні встановлено, що державним нотаріусом Згурівської районної державної нотаріальної контори Київської області 22 березня 2017 року та 17 травня 2017 року ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8201 га, та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8200 га, які розташовані на території Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, позивачу ОСОБА_2 відмовлено через відсутність документів, які б підтверджували належність вищезазначеного будинку ОСОБА_4

Факт належності померлій ОСОБА_4 на праві власності житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується довідкою № 71 виданою 14.05.2018 виконкомом Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області, в якій зазначено, що будинок за вказаною адресою дійсно належав померлій ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно з погодподарськими книгами; копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 16.06.2016; довідкою (витяг з погосподарської книги) № 73, виданою 14.05.2018 Малусопоївської сільською радою Згурівського району Київської області та копіями погосподарських книг № 1, якими підтверджується те, що ОСОБА_4 дійсно проживала та була зареєстрована за вказаною адресою; довідкою № 70 від 14.05.2018, відповідно якої земельна ділянка під спадковим будинком знаходилася у постійному користуванні ОСОБА_4, орієнтовною площею 0,25 га та не знаходиться у власності чи користуванні інших осіб.

Згідно із листом Комунального підприємства Київської обласної ради "Лівобережне бюро технічної інвентаризації" від 10 червня 2016 року за вих. № 1303 інформація про реєстрацію права власності на зазначений житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 відсутня.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_2, як єдиний спадкоємець за законом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_4, якій на день смерті належав спірний житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

У поданій позовній заяві представник позивача просив не стягувати з відповідача судовий збір, тому суд не застосовує положення ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1258, 1268 ЦК України, ст. ст. 141, 209-211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

Не застосовувати ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення суду.

Головуючий суддя Л.М. Кучерява