Ухвала

19 липня 2018 року

місто Київ

справа № 593/1854/13-ц

провадження № 61-6764зпв18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відшкодування збитків та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовті 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»(далі - ТОВ «Порше Лізинг Україна») звернулося до суду із зазначеним позовом.

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним.

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2014 року позов ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг від 24 лютого 2012 року № 00004459 задоволено. Судом стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» основну суму заборгованості за договором фінансового лізингу від 24 лютого 2012 року № 000004459 в сумі 11 165, 86 грн, збитки в сумі 156 298, 27 грн, штраф у розмірі 777, 68 грн, пеню у розмірі 970, 76 грн, 3 % річних за невиконання умов договору у розмірі 450, 24 грн, неустойку у розмірі 22 331, 72 грн, проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1 120, 21 грн, судові витрати у справі включно із витратами на правову допомогу в розмірі 15 520, 60 грн. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу від 24 лютого 2012 року № 000004459 недійсним залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 08 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у позові ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу від 24 лютого 2012 року № 00004459 з додатками, укладеного між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1, задоволено. Визнано недійсним договір фінансового лізингу від 24 лютого 2012 року № 00004459 разом з додатками. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 року касаційну скаргу ТОА «Порше Лізинг Україна» відхилено, рішення апеляційного суду залишено без змін.

У заяві про перегляд Верховним Судом України ТОВ «Порше Лізинг Україна» в порядку, передбаченому статтею 355 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV, чинного на момент постановлення оскаржуваних судових рішень), просить скасувати рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 08 вересня 2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 року, залишити в силі рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2014 року, посилаючись на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалою Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали з Бережанського районного суду Тернопільської області.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше;

Згідно з частиною другою статті 360-1 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, після надходження витребуваних матеріалів справи та завершення інших підготовчих дій суддя-доповідач виносить ухвалу про призначення справи до розгляду.

Дії з підготовки справи до розгляду завершено.

Наявність підстав, що містять правові перешкоди для призначення цивільної справи до розгляду, Верховним Судом не встановлено.

За таких обставин Суд вважає за можливе призначити справу до розгляду.

Керуючись частиною другою статті 360-1 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відшкодування збитків та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 рокупризначити до розгляду Верховним Судом у складі колегії із п'яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду без повідомлення сторінза наявними у ній матеріалами.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний