Провадження № 2/641/633/2018 Справа № 641/8781/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого - судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просить шлюб між, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_3 зареєстрований 05 червня 2010 року, Скрипаївською сільскою радою Зміївського району Харківської області, актовий запис за № 01 - розірвати; стягнути з ОСОБА_3, на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення ним повноліття; відшкодувати судові витрати.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. У відзиві на позовну заяви вказав, що позивач не дає йому спілкуватися з сином. Він мешкає у цивільному шлюбі з ОСОБА_5, виховує та матеріально забезпечує її сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та спільного сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 Відповідач наголошує, що сам має незадовільний стан здоров'я. Під час спільного проживання з позивачем брав кредити на придбання будівельних матеріалів для проведення ремонту домоволодіння де вони мешкали. Визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн.

Вислухавши сторони, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 05 червня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьками малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.8), який проживає разом з позивачем, що не заперечується сторонами.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Крім того, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також, враховуючи, що право позивачки на матеріальне утримання дітей з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, суд приходить до висновку про те, що позов в частині стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Частиною 2 ст. 180 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі немає, тому у позивача є підстави для звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує:

1/ стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2/ стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4/ інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років станом на день ухвалення судового рішення становить 1944,00 гpивeнь.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач має неповну зайнятість на роботі, непрацездатних батьків не має, на обліку у центрі зайнятості не перебуває.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що у нього на вихованні та забезпеченні перебуває ще двоє дітей виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьками дитини є ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с.20).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьками дитини є ОСОБА_12 та ОСОБА_5 (а.с.19).

Батьком ОСОБА_9 та ОСОБА_11 записані інші чоловіки, а не відповідач, який за законом не є батьком дітей на сьогоднішній час. Доказів про усиновлення та утримання цих дітей відповідачем не надано.

Посилання відповідача на незадовільний стан здоров'я не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки згідно листка непрацездатності відповідач перебував на лікарняному за загальним захворюванням з 13.11.2017 року по 28.11.2017 року. Будь-яких доказів незадовільного стану здоров'я до суду не надано.

Крім того відповідач посилається на те, що виплачував кредити на які придбані будівельні матеріали для проведення ремонту домоволодіння бабусі позивача, однак ці докази не мають відношення до справи про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ураховуючи, що дитина проживає спільно з матір'ю, яка про них опікуються постійно, і об»єктивно несе більші витрати на її утримання, враховуючи тяжкий майновий стан позивача, враховуючи, що батько дитини всі 6 років не допомагав, про що в судовому засіданні підтвердив відповідач, та ураховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини належить визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1600,00 грн. Аліменти стягувати від дня пред»явлення позову, а саме з 27.12.2017 року.

Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених ст.192 СК України звернутись до суду про зміну розміру аліментів.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.12-13, 141, 258-259, 263-265, 280-282, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, на підставі ст. ст.141,180,182, 184,185 СК України,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 05 червня 2010 року, Скрипаївською сільскою радою Зміївського району Харківської області, актовий запис за № 01 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 600 грн. (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви 27.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 704,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць.

В решті задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 ІПН НОМЕР_2 мешкає: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 ІПН НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_2

Суддя: О. А. Курганникова