Справа №718/2331/16-ц
Провадження №2/718/975/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2018 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю: позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади с. Берегомет Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою, яку в подальшому уточнила 07.12.2017 року, до Територіальної громади с. Берегомет Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2018 року, справу передано на розгляд судді О.І. Мінів, у звязку із тривалою відпусткою судді Мізюка В.М. (а.с.110)

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилається на те, що 26.01.1997 року помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на земельні ділянки, розміром 0,2267 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та розміром 0, 3092 га цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовані в с.Реваківці, Кіцманського району Чернівецької області та належали померлому на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю серії 1-ЧВ№000858.

Вказане спадкове майно прийняли в рівних частках по ? частині ОСОБА_7 та ОСОБА_8, так як на час смерті ОСОБА_6 вони проживали та були зареєстровані в одному господарстві зі спадкодавцем.

23.02.2016 року померла ОСОБА_7, спадкоємцем після смерті якої за законом являється дочка померлої ОСОБА_5, яка прийняла спадкове майно, так як із заявою про прийняття спадщини звернулась в нотаріальну контору

27.02.2016 року помер її батько ОСОБА_8 і вона, як його дочка, являється єдиним спадкоємцем померлого за законом. Після смерті батька, крім успадкованої земельної ділянки, залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , що розташоване в с.Реваківці по вул. Центральній, 33, Кіцманського району, Чернівецької області, що належало померлому на підставі договору дарування, посвідченого 04.08.1995 року Кіцманською держнотконторою.

На підставі ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, вважає, що після смерті батька за законом вона має право на спадщину, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , що розташоване в с.Реваківці по вул. Центральній , 33, земельної ділянки на якій розташоване дане домогосподарство , площею 0,2267 га, а також на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,3092 га для ведення особистого селянського господарства, що в с.Реваківці, Кіцманського району, Чернівецької області. Просить позов задоволити та визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали повністю з підстав викладених в уточненій позовні заяві, просили такий задоволити.

Представник позивача також просила суд стягнути із ОСОБА_5 судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 1597,75 грн., згідно квитанції №83 від 08.11.2016 року та в розмірі 2001,41 грн., згідно квитанції №30 від 03.04.2018 року. А також понесені нею витрати за виготовлення звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер: :04:001:0190; звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер::04:001:0189; звіту про незалежну оцінку вартості житлового будинку, розташованого по вул.Центральній,33 в с.Реваківці, Кіцманського району, Чернівецької області в сумі 1700 гривень, згідно квитанції №6 від 03.04.2018 року.

Представник відповідача ОСОБА_9 сільської ради в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Скерував суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. (а.с.100).

Відповідач ОСОБА_5 та її представники ОСОБА_10, ОСОБА_11 повторно в судові засідання призначені на 15.05.2018 року, 08.06.2017 року та 02.07.2018 року не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причину неявки, вказану представниками відповідача в судове засідання, яке було призначено на 02.07.2018 року, суд визнав неповажною, підтверджуючих документів про поважність неявки 08.06.2018 року до суду також не надійшло, а тому суд розцінює дії представників відповідача як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Крім того, судом, за клопотання представників відповідача, встановлювався додатковий строк для надання відзиву на позовну заяву та всі письмові, електронні докази, однак такий до початку розгляду справи по суті до суду не надійшов, стороні позивача скерований не був.

Згідно ч.2ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа ОСОБА_12 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене судом ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторони відповідача по справі.

Таким чином, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.01.1997 року помер ОСОБА_6, місце смерті с.Реваківці, Кіцманського району, Чернівецької області, згідно свідоцтва про смерть серії 1-МИ №167380. (а.с.8)

Із довідки виконавчого комітету ОСОБА_9 сільської ради від 28.09.2016 року №1083 вбачається, що на момент смерті ОСОБА_6 26.01.1997 року, який був зареєстрованим та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, були прописані такі особи: ОСОБА_6 голова двору, ОСОБА_7 дружина, ОСОБА_8 син. (а.с. 32).

Згідно довідки виконавчого комітету ОСОБА_9 сільської ради від 06.10.2016 року №1209, спадкоємцями по закону після смерті померлого ОСОБА_6, який помер 26.01.1997 року, який був зареєстрованим та проживав в с.Реваківці, вул Центральна, 33 з дня народження по день смерті є дружина ОСОБА_7 , яка була зареєстрована та проживала в с.Реваківці, вул Центральна, 33, син ОСОБА_8, який був зареєстрований та проживав в с.Реваківці, вул Центральна, 33, дочка ОСОБА_5, яка зареєстрована та проживає в м.Чернівці. (а.с.9).

27 листопада 1995 року ОСОБА_6 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії 1-ЧВ № 000858, на підставі рішення виконкому ОСОБА_9 сільської Ради народних депутатів 21 жовтня 1995 року №60/10 , а саме передано у приватну власність 2 земельні ділянки загальною площею 0,54 гектарів, що розташовані на території с.Реваківці ОСОБА_9 сілської Ради. Землю 1 кадастровий номер 73:225:805:00:04:001:0189 передано для обслуговування житлового будинку, а землю 2 кадастровий номер 73:225:805:00:04:001:0190 для ведення особистого підсобного господарства. (а.с.12).

Як встановлено, після смерті ОСОБА_6 26.01.1997 року відкрилась спадщина на майно, що належало померлому на день смерті, а саме на 2 земельні ділянки, що в с.Реваківці, загальною площею 0,54 га.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, підлягають застосуванню норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Як вбачається з матеріалів справи на час смерті ОСОБА_6, тобто на час відкриття спадщини, був чинним ЦК Української РСР 1963 року, тому при вирішенні питання про прийняття дружиною ОСОБА_7 та сином ОСОБА_8 спадщини у вигляді 1/2 частки земельних ділянок та визнання за ними права власності на це майно в порядку спадкування за законом необхідно керуватися ст. 549 ЦК Української РСР, в якій зазначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Судова колегія в цивільних справах Верховного Суду України в п.65 правових позицій від 01.12.97 vd971201 висловлених судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв'язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році роз'яснила, що відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) і прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до вимог ст.ст. 524, 525, 526, ЦК України (1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно з вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини, або якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Отже, ОСОБА_7 та ОСОБА_7І фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час смерті ОСОБА_6 та відкриття спадщини проживали разом з померлим та значаться зареєстрованими за тією ж адресою с.Реваківці, вул.. Центральна, 33.

Відповідач ОСОБА_5 з 12.12.1986 року по теперішній час значиться зареєстрованою та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно копії паспорта та довідки ОСОБА_9 сільської ради від 06.10.2016 № 1209. (а.с.27-29, 9).

ОСОБА_5 на спростування позовних вимог скеровувала суду копії документів, що стосуються, на її думку, обставин справи, серед яких відсутні будь-які дані про звернення нею протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

Судом також встановлено, що померлий ОСОБА_8 є батьком позивача ОСОБА_3, а померла ОСОБА_7 матір`ю відповідача ОСОБА_5

23 лютого 2016 року померла ОСОБА_7, місце смерті с.Реваківці, Кіцманського району, Чернівецької області, згідно свідоцтва про смерть серії 1-МИ №159419. (а.с.34)

У відповідності свідоцтва про смерть серії 1-МИ №159422 ОСОБА_8 помер 27 лютого 2016 року, місце смерті с.Реваківці, Кіцманського району, Чернівецької області. (а.с.6).

Згідно довідки виконавчого комітету ОСОБА_9 сільської ради від 01.11.2016 року №1339, спадкоємцями по закону після смерті померлого ОСОБА_8, який помер 27.02.2016 року та був прописаний і проживав в с.Реваківці, вул Центральна, 33 з дня народження по день смерті є дочка ОСОБА_3. (а.с.7)

В свою чергу ОСОБА_5 є спадкоємцем майна після смерті матері ОСОБА_7 за законом та своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до Кіцманської державної нотаріальної контори.

Згідно договору дарування укладеного 04 серпня 1995 року та посвідченого державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецької області, ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_8 прийняв в дар житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в с.Реваківці, вул. Центральна, 33, Кіцманського району, Чернівецької області. Зареєстровано в реєстрі за №ДС-1056 (а.с. 14-17)

У відповідно до довідки-характеристики від 27.10.2016 року №348 Кіцманського районного бюро технічної інвентаризації , житловий будинок №33 по вул.Центральній в с.Реваківці, згідно архівних даних РБТІ, власником якого являється ОСОБА_8 станом на 25.10.2016 року, згідно договору дарування від 04.08.1995 року, складається з: житлового будинку загальною площею 62,90 кв.м. та житловою - 42,40 кв.м. літ. А-1, літньої кухні літ. Б,б, комори літ. В, гаражу літ. Г, сарай літ. Д, сарай літ.Ж, сарай літ З, вбиральні літ. К, бані літ. Л, погріб літ. Пг/В, колодязь №1, огорожу №2-3. (а.с.19)

Згідно проведеної геодезичної зйомки ПП «Експертзем» на земельні ділянки в с.Реваківці, згідно Державного акту 1-ЧВ № 000858 виданого ОСОБА_6 24.11.1995 року встановлено, що площа на ділянку №1 для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд складає 0,2267 га, площа на ділянку №2 для ведення особистого селянського господарства складає 0,3092 га. (а.с.97)

Ринкова вартість житлового будинку загальною площею 62,90 кв.м. та житловою - 42,40 кв.м. літ. А-1, літньої кухні літ. Б,б, комори літ. В, гаражу літ. Г, сарай літ. Д, сарай літ.Ж, сарай літ З, вбиральні літ. К, бані літ. Л, погріб літ. Пг/В, колодязь №1, огорожу №2-3, що по вул. Центральній, 33 в с.Реваківці, станом на 02.04.2018 року становить 228000 грн. (а.с.133-161)

Ринкова вартість земельної ділянки для обслуговування житлового будинку кадастровий номер 73:225:805:00:04:001:0189 площею 0,2300га, що була надана у власність ОСОБА_6, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, що в с.Реваківці становить 109296 грн.(а.с.162-174)

Ринкова вартість земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 73:225:805:00:04:001:0190 площею 0,3100 га, що була надана у власність ОСОБА_6, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, що в с.Реваківці становить 30039 грн.(а.с.175-188).

Постановою Кіцманської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.10.2016 року, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті ОСОБА_8, який помер 27.02.2016 року, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки та про належність їх ОСОБА_8 (а.с.20)

Постановою Кіцманської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.10.2016 року, ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті ОСОБА_7, яка померла 23.02.2016 року, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку та про належність такої ОСОБА_7 (а.с.36)

Отже, відмови нотаріуса щодо оформлення за спадкоємцями спадкових прав на будинковолодіння та земельні ділянки фактично зумовлені відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки та про належність таких ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до п.п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 пункту 4 та пункту 5 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Судом встановлено, що 04 серпня 1995 року ОСОБА_8 був подарований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, житловою площею 42,40 кв.м, що знаходяться в с.Реваківці, вул. Центральна, 33, Кіцманського району, Чернівецької області, що підтверджується Договором дарування, посвідченим державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори Чернівецької області, за №ДС-1056.

У відповідності до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31.07.2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 13.10.2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_9 сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 24.05.1995 року, визнання недійсним договору дарування будинковолодіння по вул. Центральній , 33 в с.Реваківці від 04.08.1995 року відмовлено. (а.с.80-83).

В звязку з тим, що ОСОБА_8 являвся абсолютним та правомірним власником будинковолодіння по вул. Центральній , 33 в с.Реваківці з 04.08.1995 року, а тому після його смерті таке право власності переходять до його єдиного спадкоємця за законом ОСОБА_3

Разом з тим, слід зазначити, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (частина друга статті 1225 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Частиною першою статті 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на житловий будинок стає власником земельної ділянки, на які такий обєкт нерухомості зведений, на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Згадана норма закону закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований

Відтак в силу імперативних приписів частини 1, 2 статті 1225 ЦК України, частини 1 статті 120 Земельного кодексу України, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_3 слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с.Реваківці по вул.Центральній,33, а також на земельну ділянку, розміром 0,2267 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування цього ж житлового будинку та господарських будівель та на якій даний житловий будинок зведений, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, так як ОСОБА_3 являється його єдиним спадкоємцем.

Суд прийшов до такого висновку враховуючи те, що після виникнення права власності на житловий будинок, який отримано в дар, в ОСОБА_8 одночасно виникло право власності на відповідну земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок.

Що стосується вимоги про визнання за позивачем права власності на ? частку земельної ділянки розміром 0,3092 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що в с.Реваківці , то така також підлягає до задоволення, оскільки зазаначена земельна ділянка, згідно Державного акту 1-ЧВ №000858, належала померлому 26.01.1997 року ОСОБА_6 А після його смерті дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_8 успадкували земельну ділянку в рівних частках, як члени сім`ї померлого, які на день смерті проживали разом та були зареєстрованими із спадкодавцем, а тому ОСОБА_3 після смерті батька спадкуватиме те, що успадкував її батько після смерті ОСОБА_6

Проте в нотаріальному порядку оформити за собою спадкові права (право власності) на Земельні ділянки та будинковолодіння позивач не в змозі через відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до пункту а), частини 3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до листа узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. (пункт 3.1. листа).

Враховуючи вищезазначені обставини та наведені норми законодавства, а також те, що позивач не може захистити своє право на будинковолодіння та земельну ділянку іншим способом, зазначене право підлягає судовому захисту, шляхом його визнання. Обраний спосіб захисту права позивачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Слід зазначити, що в підготовчому судовому засіданні позивачем подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у звязку із розглядом справи в загальному розмірі 5299,16 грн. (а.с.192)

Судовий збір вирахувано і сплачено позивачем, виходячи з ринкової вартості земельних ділянок та житлового будинку. Позивачем також понесені витрати за виготовлення звітів про експертну грошову оцінку земельних ділянок та житлового будинку, які підлягають компенсації , в силу ст. 141 ЦПК України, за рахунок відповідача ОСОБА_5 (а.с.1. 131,193).

На підставі ст.ст.120,131,152 ЗК України, ст.ст.1216,1225 ЦК України, ст.ст. 80, 141, 223,265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в с.Реваківці по вул..Центральній,33, Кіцманського району, Чернівецької області, а саме: житловий будинок загальною площею 62,90 кв.м. та житловою - 42,40 кв.м. літ. А-1, літню кухню літ. Б,б, комору літ. В, гараж літ. Г, сарай літ. Д, сарай літ.Ж, сарай літ З, вбиральню літ. К, баню літ. Л, погріб літ. Пг/В, колодязь №1, огорожу №2-3, що належали на праві власності ОСОБА_8, який помер 27 лютого 2016 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку №1, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЧВ №000858, що розташована в с.Реваківці, Кіцманського району , Чернівецької області, розміром 0,2267 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виданого на імя ОСОБА_6, який помер 26 січня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на ? частину земельної ділянки №2, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЧВ №000858, що розташована в с.Реваківці, Кіцманського району, Чернівецької області, розміром 0,3092 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, виданого на імя ОСОБА_6, який помер 26 січня 1997 року.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої м.Чернівці, вул. Головна,106/3, на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір у розмірі 1597 (одна тисяча пятсот девяносто сім) гривень 75 копійок, згідно квитанції №83 від 08.11.2016 року та в розмірі 2001 (дві тисячі одна) гривня 41 копійка, згідно квитанції №30 від 03.04.2018 року, а всього 3599 (три тисячі пятсот девяносто девять) гривень 16 копійок. (а.с.1, 131)

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати за виготовлення звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер: :04:001:0190; звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер::04:001:0189; звіту про незалежну оцінку вартості житлового будинку розташованого по вул.Центральній,33 в с.Реваківці, Кіцманського району, Чернівецької області в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, згідно квитанції №6 від 03.04.2018 року. (а.с.193)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.07.2018 року.

Суддя: О.І. Мінів