АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року м. Київ

Справа № 757/64482/16-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

учасники справи: Відділ державної виконавчої служби Дарницького

районного управління юстиції у м. Києві

стягувач: ОСОБА_2

боржник: ОСОБА_3

розглянувши апеляційну ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва, постановлену 06 лютого 2018 року суддею Остапчук Т.В. в приміщенні Печерського районного суду м. Києва, час і дата складання повного тексту ухвали невідомі, у справі за скаргою ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, в якій просив скасувати арешт накладений державним виконавцем по виконавчому провадженню № 31200614 від 14 лютого 2012 року, яке завершено 28 серпня 2015 року, на все майно ОСОБА_5

Справа №757/64482/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/3739/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Ухвалою Печерського районного су дуду м. Києва від 06 лютого 2018 року скаргу ОСОБА_4 поданої в інтересах ОСОБА_5 на дії державного виконавця ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року, прийняти нове судове рішення, яким скасувати арешт накладений слідчим СВ ГУ МВС України в м. Києві Французом С.В., як це прохалось у заяві поданій в канцелярію Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2017 року про зміну предмету позову та відповідача, посилаючись на незаконність та необгрунтованість оскаржуваної ухвали, яка постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зокрема зазначає про те, що судом в судовому рішенні від 06 лютого 2018 року зазначені відомості, які не відповідають дійсності, а саме те, що 27 грудня 2017 року та 06 лютого 2018 року скаржник та його представник не з'явився на призначене судове засідання, оскільки він як представник ОСОБА_5 з'явився в судове засідання 27 грудня 2017 року і просив відкласти розгляд справи, після чого подав в канцелярію суду заяву про зміну предмету позову, а отже підстав для залишення скарги без розгляду у суду першої інстанції не було.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. З Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VI11 від 03 жовтня 2017 року.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Від представника ОСОБА_3- ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд справи буз його участі.

Апеляційний суд в складі колегії суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін по справі про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Оскільки розгляд справи розглядається за відсутності сторін, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Залишаючи скаргу ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що скаржник повторно не з'явився в судове засідання будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, до клопотання про відкладення розгляду справи не додав жодного доказу, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Апеляційний суд в складі колегії судді погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року роз'яснено, що згідно зі статтею 26 ЦГЖ сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ІДПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Із урахуванням положень статті 11, частини третьої статті 169 та частини другої статті 386 ЦПК у разі повторної неявки до суду заявника чи його представника, які належним чином повідомлені про дату судового засідання, без поважних причин скарга залишається без розгляду відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК, що не перешкоджає заявникові повторно звернутися до суду на загальних підставах.

Відкладення чи оголошення перерви в розгляді скарги здійснюється в межах визначеного законом строку розгляду скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини своєї неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як убачається з протоколу судового засідання від 27 грудня 2017 року скаржник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився у зв'язку з чим по справі оголошено перерву на 06 лютого 2018 року (а.с. 76), а тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 як представник ОСОБА_5 з'явився судове засідання призначене на 27 грудня 2017 року і підстав для залишення скарги без розгляду у суду першої інстанції не було, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, а тому відхиляються судом.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом не було розглянуто заяву про зміну предмету позову, то в цій частині колегія суддів вважає зазначити наступне.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Розгляд даної категорії справ регулюється розділом VII ЦПК України Судовий контроль за виконанням судових рішень.

Даним розділом встановлено порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, який не передбачає зміну предмету позову, оскільки скарга на дії державного виконавця по своєї суті не є позовом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не впливають на їх правильність, атому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що ухвала судді Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року про залишення скарги без розгляду постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, підстави для її скасування - відсутні, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИ В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. IIIкоріна