Справа №266/2932/17
Провадження№ 2/266/136/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Макогон С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

третя особа: Друга маріупольська державна нотаріальна контора,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, вточнивши позовні вимоги посилалась на те, що 22 квітня 2016 року померла її мати ОСОБА_4, якій на праві приватної власності належав будинок № 44 по вул. Амурській у м. Маріуполі. Після смерті ОСОБА_4 нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було відкрито спадкову справу № 59421998 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом №1-169 від 17.11.2016 року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Донецька область,м. Маріуполь, вул. Амурська, буд. 44. Однак, звернувшись до нотаріуса із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо проведення реєстрації права власності на вказаний житловий будинок вона отримала рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32513236 від 23 листопада 2016 року, а 10 січня 2017 року нотаріусом було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №33378353, мотивоване тим, що нею не надано документи про прийняття в експлуатацію обєктів, які самовільно збудовані на земельній ділянці та документи, подані нею, не дають змоги встановити набуття права власності на збудоване нерухоме майно. Вважає, що правовстановлюючі документи, які необхідні державному реєстратору для реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, знаходяться у спадковій справі, тому свідоцтво, що підтверджує право власності особи та відповідно право власності, яке воно посвідчує, має бути зареєстрованим. Отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом вона набула права власності на нерухоме майно. У звязку з чим вона вимушена звернутися до суду і просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Амурська, будинок 44.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, вирішення справи залишив на розсуд суду.

Представник третьої особи, завідуюча Другої маріупольської державної нотаріальної контори до суду надала заяву, якою просила розглянути справу за відсутністю представника нотаріальної контори.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, а саме у спорах фізичних та юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Підсудність справ, що можуть розглядатись місцевим загальним судом як адміністративним судом, визначено ст. 20 КАС України. Перелік категорій спорів вказаних у цій статті є вичерпним.

У відповідності до вимог п. 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 20 травня 2013 року N 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» зазначено, що у відповідності до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(далі - Закон N 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус. Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси (пункт 8 доповнено новим абзацом третім згідно з постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22.05.2015 р. N 6)

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Предмет позову є визнання права власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4, житловий будинок № 44 по вул. Амурській у м. Маріуполі, але позивачем до позову додане свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом, видане 17.11.2016р. державним нотаріусом Другої маріупольської державної контори ОСОБА_5 № 1-169, спадщина на яку видане свідоцтво: житловий будинок № 44 по вул. Амурській у м. Маріуполі.

Таким чином, спору про право власності на зазначене майно не має, але державний реєстратор прав на нерухоме майно нотаріус Другої маріупольської державної контори ОСОБА_5 рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 33378353 від 10.01.2017р. відмовила у державній реєстрації права власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4, житловий будинок № 44 по вул. Амурській у м. Маріуполі за ОСОБА_8

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства, відтак провадження у цій цивільній справі необхідно закрити.

Згідно з частиною першою статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Розяснити позивачу, що розгляд питання про скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у даному випадку слід розглядати в порядку адміністративного судочинства Донецьким окружним адміністративним судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255, 256 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на спадкове майно - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз'яснити позивачу, що з вказаними вимогами слід звертатись до Донецького окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і за тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя до Апеляційного суду Донецької області.

Суддя Курбанова Н. М.