Справа № 346/1901/18
Провадження № 2/346/1224/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись в позовній заяві на те, що будинок по вул. Атаманюка (Гетьманській), 72 в м. Коломиї належав на праві приватної власності ОСОБА_3, на підставі договору дарування жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 30 червня 1999 року, за реєстровим номером Д-325, а також ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,0900 га для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 520767.

24 червня 2017 року ОСОБА_3 померла, залишивши заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського РНО ОСОБА_5 16 січня 2017 року за реєстровим номером 23, згідно якого все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй і на що за законом матиме право, заповіла йому, позивачу.

З метою оформлення спадщини за заповітом після смерті матері він, позивач, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріус відмовив йому у видачі такого свідоцтва на спірне нерухоме майно із-за відсутності документів, які підтверджують реєстрацію права власності на здійснену добудову до будинку у зв язку з чим збільшилась його площа, та самочинно побудований гаража.

Просить суд визнати за ним, позивачем, у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок та земельну ділянку в м. Коломия по вул. Атаманюка (Гетьманській), 72 Івано-Франківської області.

Позивач та його представник в судове засідання не з»явились. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи подані заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1223 ч. ч. 1, 3 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; право спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1241 ч.1 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що матері позивача ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в м. Коломия по вул. Атаманюка (к.н.Гетьманська), 72 на підставі договору дарування жилого будинку, посвідченого 30 червня 1999 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером Д-325 (а.с.13) та зареєстрованого в Коломийському МБТІ 01 липня 1999 року за реєстровим № 3651 (а.с.13 на зв.).

Крім того, ОСОБА_3 належала на праві приватної власності земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0900 га, кадастровий номер :20:002:0129 в м. Коломия по вул. Атаманюка (Гетьманській), 72 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 520767, виданого відділом Держкомзему у м. Коломиї 06 червня 2012 року. (а.с.21).

24 червня 2017 року мати позивача ОСОБА_3 померла, про що 18 липня 2017 року складено відповідний актовий запис № 357 (а.с.8)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом, посвідченого 16 січня 2017 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 23, згідно якого спадкодавиця все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй і на що за законом матиме право, заповіла своєму синові позивачу по справі - ОСОБА_1 (а.с.12).

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом в тому числі на спірне нерухоме майно, однак у видачі такого свідоцтва нотаріусом відмовлено із-за відсутності документів, які підтверджують реєстрацію права власності на здійснену добудову до будинку внаслідок чого збільшилась його площа та самочинну побудову гаража, що стверджується копіями спадкової справи № 20/2017 на 19 арк. та постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.02.2018р. (а.с.а.с.57-74).

Відповідач непрацездатна по віку мати спадкодавця - ОСОБА_2 як спадкоємець за законом на обов язкову частку у спадщині на спадкове майно не претендує, спадщину не прийняла, та не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Статтею 375 ЦК України встановлено право власника земельної ділянки зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". За змістом зазначеного вбачається, що спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК є суб'єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК.

Як вбачається із технічного паспорта та експлікації приміщень до плану житлового будинку по вул.Гетьманській, 72-А в м.Коломия, виписки з інвентаризаційних матеріалів, виданих ОКП "Коломийське МБТІ" змінилась загальна площа житлового з 67,6 кв.м. на 151,1 кв.м., житлова площа з 36,18 кв.м. на 100,7 кв.м. внаслідок самочинної добудови А1 прибудова загальною площею 19,2 кв.м., А2 прибудова загальною площею 21,6 кв.м. та А3 мезонін загальною площею 49,2 кв.м., Г - гараж побудовано самочинно.

Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об"єкта, проведеного ТОВ "ЕКА-Захід" 04.02.2018 року, зроблено висновок, що у 2007 році самовільно виконано реконструкцію спірного домоволодіння, що всі основні несучі та огороджуючі конструкції старої частини житлового будинку знаходяться у задовільному стані, а самовільно реконструйована частина житлового будинку до якої входять і прим.1-6 -веранда, прим.1-7 коридор, прим.1-8 ванна, прим.1-9 - житлова кімната та літ.Г - гараж були побудовані в межах існуючої лінії забудови старої частини будинку (прим.1-2 -кухня та 1-5 житлова кімната), збудованого до 1948р., відповідає вимогам ДБН В.3.2-2-2009 "Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт"і має можливість його надійної та безпечної експлуатації. (а.с.22-33).

Згідно звіту про оцінку житлового будинку ТОВ «Західзем» від 23.02.2018 року ринкова вартість будинку становить 331211 грн. (а.с.42).

Згідно звіту про експертну грошову оцінку змельної ділянки ринкова вартість земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0900 га в м. Коломия по вул. Гетьманській, 72 становить 112500 грн. (а.с.44).

Відповідно до відповіді відділу архітектури та містобудування Коломийської міської ради від 19.03.2018 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на приватизованій земельній ділянці (кадастровий номер :20:002:0129) по вул. Гетьманська, 72, знаходиться за поштовою адресою вул. Василя Атаманюка, 72 в м. Коломиї згідно рішення виконкому міської ради № 224 від 18.07.1995 року "Про уточнення назв вулиць м. Коломиї" (а.с.36).

Спірні самочинні реконструкція житлового будинку та будівництво гаража не суперечить суспільним інтересам, не порушують права інших осіб та придатні до надійної та безпечної експлуатації.

На підставі наведеного та ст.ст. 16, 328, 346, 391, 392, 1268,1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 263-265, 268,430 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0900 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м. Коломиї по вул. Атаманюка (Гетьманській) 72, Івано-Франківської області, вартістю 112 500 гривень, яка залишилась після смерті ОСОБА_1 (д.п.Флейчук) ОСОБА_6, померлої 24 червня 2017 року в м.Коломия Івано-Франківської області.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на житловий будинок загальною площею 151,1кв.м., житловою площею 100,7 кв.м., підсобною площею 50,4 кв.м., господарські будівлі і споруди гараж позначений літерою "Г", криницю № 1, огорожу № 2-4, по вул. Атаманюка (Гетьманській) 72 в м.Коломия Івано-Франківської області, вартістю 331 211 гривень, які залишились після смерті ОСОБА_1 (д.п.Флейчук) ОСОБА_6, померлої 24 червня 2017 року в м.Коломия Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд, а особами, що були відсутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішенняв той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Беркещук Б. Б.