У Х В А Л А

"11" червня 2018 р.

м. Київ

справа № 755/8634/18

провадження № 2-н/755/347/18

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по заяві ОСОБА_1, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Полімерно-пакувальна компанія», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Полімерно-пакувальна компанія», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов'язок, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої заяви, вважаю, що заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 2, 10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, заява, серед іншого, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви/позовної заяви до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, зміст заяви не містить даних реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта заявника.

Крім того, в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заявником не зазначено адресу місцезнаходження боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімерно-пакувальна компанія» та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, заявник зобов'язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).

Таким чином, на підтвердження наявності заборгованості ТОВ «Полімерно-пакувальна компанія» перед заявником ОСОБА_1 у розмірі 6 874,00 грн., а також вихідної допомоги у розмірі трьох заробітних плат, заявником має бути надано до суду належним чином засвідчену (тобто має містити підпис та печатку ТОВ «Полімерно-пакувальна компанія») бухгалтером ТОВ «Полімерно-пакувальна компанія» довідку про нарахування заявнику ОСОБА_1 заробітної плати у зазначеному заявником розмірі, з відміткою про невиплату заробітної плати станом на день складання вказаної довідки. Крім того, заявником має бути зазначено суму не виплачених коштів за відпустку та інших належних до виплат сум із наданням довідки ТОВ «Полімерно-пакувальна компанія» про нарахування вказаного виду виплат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Полімерно-пакувальна компанія», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган