Ухвала

Іменем України

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 577/842/18

провадження № 61-38661ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, третя особа - Конотопське об'єднане Управління пенсійного фонду України в Сумській області, про постановлення окремої ухвали,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, третя особа - Конотопське об'єднане Управління пенсійного фонду України в Сумській області, про постановлення окремої ухвали.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 квітня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2018 року, позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2018 року.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного провадження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 12 квітня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про залишення її позову до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, третя особа - Конотопське об'єднане Управління пенсійного фонду України в Сумській області, про постановлення окремої ухвали без розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

При вирішенні відповідного питання суд не зобов'язаний з'ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв'язку з якими така заява подана. Достатньою підставою для вирішення питання про залишення позову без розгляду є лише подання такої заяви до початку розгляду справи по суті.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, застосувавши правильно положення статті 257 ЦПК України, дійшли обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду.

Оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 389, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, третя особа - Конотопське об'єднане Управління пенсійного фонду України в Сумській області, про постановлення окремої ухвали відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник