Справа№592/2334/18
Провадження №2/592/1471/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

за участю секретаря судового засідання Тіптюк В.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 24.03.1972 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 25.10.2003 року Ковпаківським районним у м. Суми відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 03.04.2003 року вона придбала квартиру за 6937,00 грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1905 та право власності було зареєстровано за нею за р.н. № 360 від 17.04.2003 року. Грошові кошти на придбання зазначеної квартири були її особистими грошима, оскільки їй, на праві власності належав жилий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями, розташований за адресою: м. Суми, вул.Степаненківська, 49. Проте, 15.04.2003 року вона продала зазначений будинок. Передача грошових коштів за житловий будинок відбулася до підписання договору купівлі-продажу, а саме, 03.04.2003 року. В цей же день, 03.04.2003 року за грошові кошти, отримані за договором завдатку ОСОБА_2 придбала спірну квартиру. Інших заощаджень, яких вистачило б на придбання спірної квартири у позивача або відповідача не було. Тому спірна квартира була придбана ОСОБА_2 за власні кошти, які вона отримала від продажу належного їй на праві приватної власності жилого будинку з господарськими будівлями, у зв'язку з чим вважає, що в даному випадку презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя не діє. За таких обставин, позивачка просить визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 24,30 кв.м., житловою площею 10,90 кв.м.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не зявився, неодноразово викликався у судові засідання, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання судовими повістками-повідомленнями, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави( ч.1 ст. 2 ЦПК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.( ч. 1 ст. 13 ЦПК України)

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування( ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.( ч.1 ст. 81 ЦПК України)

Судом встановлено, що з 24.03.1972 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 25.10.2003 року Ковпаківським районним у м. Суми відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області було розірвано (а.с.9)

За час перебування у зареєстрованому шлюбі, 03 квітня 2003 року на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 1905, позивачка ОСОБА_2 придбала кватиру № 161, що знаходиться за адресою: м.Суми, вул.Ковпака, буд.13, за 6937,00 грн.( а.с.12)

Відповідно до довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 30.01.2017 року, будинок за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.2003 року( а.с.13)

Під час судового розгляду було встановлено, що грошові кошти, за які була придбана спірна квартира, були отримані ОСОБА_2 від продажу належного їй на праві приватної власності, жилого будинку з господарськими будівлями за адресою м. Суми, вул.Степаненківська, 49, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 03.04.2003 року, договором завдатку від 03.04.2003 року, договором купівлі - продажу жилого будинку з господарськими будівлями від 15.04.2003 року (а.с.10-12).

Нормами ст.57, 60 СК України встановлені загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими :

1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності;

2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості, СК України містить винятки із загального правила.

Відповідно до ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно , набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування; майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй( йому) особисто.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-2333цс15.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року ( справа № 6-2641цс15) міститься висновок про те, що у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому , сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене та те, що квартира № 161, яка знаходиться за адресою: м.Суми, вул.Ковпака, буд.13, придбана за особисті кошти позивачки, які були отримані нею від продажу належного їй на праві приватної власності, жилого будинку з господарськими будівлями за адресою м. Суми, вул.Степаненківська, 49, суд приходить до висновку, що вищевказана квартира є її особистою власністю. Тому, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-83, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про визнання права особистої приватної власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 24,30 кв.м., житловою площею 10,90 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Чернобай