ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

з участю: представника заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Фастів заяву ОСОБА_1 подану в інтересах відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2013 року, позов ОСОБА_4 було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, на його утримання у звязку з навчанням в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.11.2013р. до припинення навчання, а саме до 30.06.2014 року та стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., в іншій частині позову відмовлено.

22 червня 2018 року до суду звернулася ОСОБА_1 в інтересах відповідача ОСОБА_3 із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення суду. Заяву, мотивувала тим, що при постановленні даного рішення відповідач про місце, день та час розгляду справи належним чином повідомлений не був, ухвалу про відкриття провадження по справі не отримував. Більш того, представник зазначає, що обставиною, що має істотне значення для правильного вирішення справи є те, що згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 листопада 2010 року, з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів та заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 08 жовтня 2010 року і до досягнення повноліття. Тому, враховуючи вищенаведені обставини, представник заявника звернулася до суду з даною заявою.

Представник заявника в судовому засіданні подану заяву підтримала, просила суд скасувати заочне рішення суду та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні проти заяви заперечувала, суду пояснила, що відповідач був обізнаний про існування вищевказаного рішення суду, оскільки воно перебувало на виконанні у Вишгородському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області. Більш того, зазначила, що дане судове рішення виконувалося і з відповідача стягувалися аліменти на утримання сина. Тому, просила суд відмовити в задоволенні заяви.

Вислухавши думку сторін, дослідивши подану заяву та матеріали цивільної справи № 381/6175/13-ц, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до п. 3, 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України підставами для скасування заочного рішення є сукупність обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це, а також посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Разом з тим, ч. 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у разі відсутності зазначених вище підстав суд може своєю ухвалою залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Представник заявника посилання на те, що відповідача не було належним чином повідомлено про розгляд справи, у звязку з чим відповідач не міг надати суду доказів, які б могли вплинути на зміст рішення, а саме доказів того, що за рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 листопада 2010 року, з нього вже стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів та заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 08 жовтня 2010 року і до досягнення донькою повноліття.

Разом з тим, представник посилалася на те, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти на кожну дитину в розмірі ? частини, оскільки офіційно не працює, має мінливий і нерегулярний дохід.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме Повідомлення про виклик до суду ОСОБА_3 від 06.11.2013 року, яке направлялося відповідачу на адресу: АДРЕСА_1, останній викликався в судове засідання призначене на 21 листопада 2013 року на 12 год. 30 хв. та разом з Повідомленням йому направлялася копія позовної заяви з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі, однак вказані документи були повернуті на адресу суду із відміткою про, що свідчить конверт який повернутий до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.17).

Окрім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 викликався судом в судове засідання призначене на 04 грудня 2013 року на 09.30 год..

Пунктом 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Таким чином, беручи до уваги підстави повернення поштових відправлення, суд вбачає, що адресат, якому направлялася поштова кореспонденція суду ухилявся від її отримання, у звязку з чим поштові відправлення були повернуті адресату, а протилежного стороною відповідача надано суду не було.

Більш того, представником заявника не наведено та не надано суду доказів, які б могли вплинути на зміст прийнятого заочного рішення, а саме не надано доказів того, що відповідач за своїм станом здоровя та матеріальним становищем не в змозі сплачувати аліменти у розмірі по 1/4 частці від свого доходу на кожну дитину.

Оскільки, представник заявника у своїй заяві не зазначив та не надав суду докази, які могли б істотно вплинути на зміст заочного рішення, заява про скасування заочного рішення являється необґрунтованою.

Так, відповідач ОСОБА_3мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити неправомірність вимог позивача в стадії судового розгляду справи, зявившись в судове засідання, надавши обґрунтовані письмові заперечення чи забезпечивши участь свого представника при розгляді справи.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 285, 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 подану в інтересах відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області.

Реквізити сторін:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія СТ 248313 виданий Фастівським МВ ГУ МВС України в Київській області 03 травня 2011 року, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серія СН № 222882 виданий Мінським РУ ГУ МВС України в місті Києві 18.06.1996 року, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Повний текст ухвали виготовлено 13.07.2018 року.

Суддя Н.А. Осаулова