Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2494/17

11 липня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

з уч. позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, який в подальшому уточнила, до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном - житловими будинками № 10 та № 10А по вул. Хмельницького в м.Надвірна Івано-Франківської області, шляхом вселення в них, а також усунення перешкод в користуванні приміщенями магазину-кафе в с.Пнів по вул. Українських Січових Стрільців,190, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 грудня 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Надвірнянському відділі РАЦС Івано-Франківської області, актовий запис № 164. У даному шлюбі в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час в провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Відповідач ОСОБА_2 після фактичного припинення шлюбних відносин поміняв вхідні замки в житлові будинки, що в м.Надвірна по Хмельницького, 10 та 10 "А" і які є їх спільним майном. В даних житлових будинках вона зареєстрована та фактично проживала до 2016 року, іншого постійного місця проживання вона немає, змушена тимчасово проживати в своїх родичів. А також до 2017 року вона для здійснення своєї підприємницької діяльності використовувала приміщення магазину - кафе площею 258,4 кв.м., та складу площею 343,9 кв.м., які знаходяться в с.Пнів по вул. Українських Січових Стрільців,190, Надвірнянського району Івано-Франківської області. Однак, відповідач ОСОБА_2 заборонив їй користуватись вказаними приміщеннями та поміняв всі вхідні замки у вказаних приміщеннях, що призвело до значних фінансових втрат та позбавило її можливості займатись підприємницькою діяльністю. Даним спільним майном подружжя вона користувалася до виникнення неприязних відносин з ОСОБА_2 Крім того, відповідач незаконно позбавив її права користування автомобілем НОМЕР_1, що належить їй на праві приватної власності, забравши в неї ключі та технічний паспорт на автомобіль та поміняв ключі від вхідних дверей до гаражу, що знаходиться по вул. Хмельницького, 10 в м. Надвірна. Тому за захистом своїх прав вона змушена звернутися в суд з даним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні житловими будинками, що знаходяться в м. Надвірна по вул. Хмельницького,10 та 10А, приміщеннями магазину-кафе, позначеному в технічному паспорті на будівлю літерою Я, площею 258,4 кв. м. та складу, позначеного в технічному паспорті на будівлю літерою Щ, площею 343,9 м. кв, що знаходяться в с. Пнів, Надвірнянського району, вул. Українських Січових Стрільців, 190, шляхом її вселення у вказані об"єкти нерухомості, а також зобов"язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні автомобілем "Toyota RAV 4" 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, шляхом його повернення, та стягнути судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому він не визнає позовні вимоги позивача. Зазначив, що в позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що він чинить перешкоди в користуванні житловими будинками, №10 та №10 А по вул. Хмельницького в м. Надвірна. Однак, в будинку № 10 а проживає їхній син ОСОБА_3, а в будинку №10 станом на 01 лютого 2018 року вже проживає сама позивач ОСОБА_1 Вважає, що позивачем жодними доказами не доведено чинення ним перешкод в користуванні житловими будинками. А що стосується вимоги усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням №190 по вул. С. Стрільців в с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області то зазначив, що позивач самостійно припинила здійснювати підприємницьку діяльність. З приводу автомобіля зазначає, що на даний час ним розпоряджається позивач ОСОБА_1 і він їй повернутий.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, викладені нею в заяві, а саме щодо усунення перешкоди у користуванні приміщеннями магазину-кафе та складу, що знаходяться в с. Пнів, Надвірнянського району, вул. Українських Січових Стрільців, 190. А що стосується позовних вимог про зобов"язання відповідача ОСОБА_2, усунути перешкоди у користуванні автомобілем "Toyota RAV 4" 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, шляхом його повернення та усунення перешкоди у користуванні житловими будинками, що знаходяться в м.Надвірна по вул. Хмельницького, 10 та 10 А, то вона відмовляється від даних позовних вимог, оскільки на даний час відповідач повернув їй автомобіль та фактично не чинить перешкод у користуванні будинками. Тому просить суд зобов"язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди в користуванні приміщеннями магазину-кафе площею 258,4 кв.м., позначеному в технічному паспорті літерою Я, та складу площею 343,9 кв.м., позначеному в технічному паспорті літерою Щ, які знаходяться в с.Пнів по вул. Українських Січових Стрільців,190, Надвірнянського району Івано-Франківської області та стягнути судові витрати по справі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з"явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить поштова розписка, про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду заяви не подавав.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, які сторона вважає достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ч.1 ст. 321 даного Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 цього ж Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні,позивач 08 грудня 1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Надвірнянському відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області, актовий запис № 164.(а.с.5)

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.01.2008 року відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,5273 га., що розташована в с.Пнів, по вул. Січ. Стрільців,190, Надвірнянського району Івано-Франківської області, для обслуговування приміщення мийки автомашин.(а.с.8)

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане 29.03.2008 року згідно рішення виконавчого комітету від 04.03.2008 року №89, вбачається, що нежиле приміщення якладається із: миючого боксу, Х, 530,4 кв.м.; складу Щ. 343,9 кв.м., складу Ю, 599,9 кв.м., магазину-кафе Я, 258,4 кв.м., навісу Щ, 100,8 кв.м., вбиральні Ф, 1,0 кв.м., альтанки Є, 1.5 кв.м., огорожі 2, 246,0 кв.м., воріт 1, 9,2 кв.м., огорожі 3, 188, 2 кв.м., що знаходиться за адресою с. Пнів по вул. Січ.Стрільців,(вул.1 Травня, 190) належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 (а.с.9)

Як пояснила в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, і даний факт підтверджується рішенням виконкому Пнівської сільської ради Надвірнянського району № 85 від 16.06.2009 року, вона здійснювала роздрібну торгівлю в магазині-кафе в с.Пнів по вул. УСС, 190 та їй продовжено термін дії дозволу на розміщення об"єкту торгівлі (а.с.44-45), і для цих цілей використовувала також і приміщення складу за вказаною адресою, однак відповідач поміняв замки у вхідних дверях, чим відповідно чинить їй перешкоди у здійснення підприємницькою діяльністю.

Крім того, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 03.05.2001 року згідно реєстраційного посвідчення від 13.10.1998 року №455, житловий будинок, що розташований за адресою м. Надвірна по вул. Б.Хмельницького,10, зареєстрований на праві приватної власності за відповідачем ОСОБА_2 (а.с.16-17)

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га., що розташована в м. Надвірна по вул.Хмельницького, 10 Надвірнянської міської ради, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.18)

Згідно рішення виконкому Надвірнянської міської ради № 150 від 22.02.2001 року прийнято в експлуатацію і затверджено акт комісії про закінчення забудови ОСОБА_4 індивідувального житлового будинку №10 по вул. Б.Хмельницького, житловою площею 94,4 кв.м., корисною площею 149,1 кв.м. та визгано за ним право власності на даний житловий будинок.

Рішенням виконавчого комітету Надвірнянської міської ради від 16 січня 2014 року розглянуто заяву ОСОБА_2 та вирішено впорядкувати адресне господарство по вул. Б. Хмельницького,10 присвоївши житловому будинку загальною площею 153,4 м2 житловою площею 94,4 м 2, окремий адресний номер - вул. Б. Хмельцького,10 "а" відповідачу ОСОБА_2

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Стаття 63 СК України визначає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Toyota RAV4" 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.11)

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 повернув позивачу ОСОБА_1 автомобіль "Toyota RAV4" 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, що належить їй на праві приватної власності, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на даний час вже не чинить перешкод позивачу ОСОБА_1 у користуванні житловими будинками, що знаходяться в м. Надвірна по вул. Хмельницького,10 та 10А, так як в житловому будинку за №10 "а" проживає спільний син сторін, а в житловому будинку під № 10 проживає позивач ОСОБА_1, яка сама підтвердила дані обставини в судовому засіданні, а тому в цій частині позовних вимог також слід відмовити.

Таким чином, слід вважати вірним задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у частині зобов"язання ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкоди в користуванні приміщеннями магазину-кафе площею 258,4 кв.м., позначеному в технічному паспорті літерою Я, та складу площею 343,9 кв.м., позначеному в технічному паспорті літерою Щ, які знаходяться в с.Пнів по вул. Українських Січових Стрільців,190, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 317, 319, 321, 331, 356, 358, 376, 386, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 268,280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Зобов"язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні приміщеннями магазину-кафе площею 258,4 кв.м., позначеному в технічному паспорті літерою Я, та складу площею 343,9 кв.м., позначеному в технічному паспорті літерою Щ, які знаходяться в с.Пнів по вул. Українських Січових Стрільців,190, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

В решта позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 640,00 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 20.07.2018 року