Справа №513/661/18
Провадження №2-з/492/18/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Крутова О. М., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі №513/661/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

13.07.2018 р. ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернувся до ОСОБА_2 (далі за текстом відповідач) з позовом про поділ спільного майна подружжя.

Того ж числа, надійшла до суду заява від представника позивача - адвоката ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, що зареєстроване на відповідача.

Дослідивши надані матеріали справи, суддя вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обовязку вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до частин 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 41 Конституції України, право власності є непорушним. Рухоме майно, на яке заявник просить накласти арешт являється предметом спору за вказаним цивільним позовом, проте представник позивача не надав до суду доказів в обгрунтуванні своєї заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, які можуть підтвердити ймовірність відчуження майна відповідачем на користь третіх осіб, як про це зазначено у поданій заяві.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги зазначені обставини, суддя вважає що у задоволені заяви про накладення арешту на рухоме майно слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 258-261 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

У задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно у цивільній справі №513/661/18 за позовною заявою ОСОБА_1 (що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; паспорт серія КЕ №564905, виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області від 10.02.1997 р.) про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15 (пятнадцяти) денний строк з дня складення повного тексту ухвали, тобто з 13.07.2018 р.

Учасники провадження можуть отримати інформацію щодо прийнятих процесуальних документів по справі в мережі «інтернет» за веб-адресою: http://court.gov.ua/

Суддя О. М. Крутова