Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М., за участю секретаря Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

19.07.2018 року ОСОБА_1Я звернулася до суду із зазначеною заявою, в обґрунтування якої вказала, що 20.06.2018 року на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Новоазовськ Донецької області помер її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно мешкав в м. Новоазовськ, причина смерті атеросклеротичний кардіосклероз. Факт смерті підтверджено довідкою про причину смерті, виданою 20.06.2018 року Старобешевським відділенням бюро судово-медичної експертизи. 03.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті ОСОБА_2, однак, у видачі свідоцтва про смерть їй було відмовлено, оскільки видані довідка про смерть та свідоцтво про смерть не відповідає вимогам чинного законодавства. У звязку з вищевикладеним заявниця була вимушена звернутися до суду та просила встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 20.06.2018 року в м. Новоазовськ.

Заявник та її представник у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, вимоги підтримали.

Представник заінтересованої особи Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленими про час, день та місце розгляду справи, свого представника до суду не направив.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 20.06.2018 року в м. Новоазовськ (а.с. 9, 12-13).

Згідно довідки про причину смерті № 162, виданої 20.06.2018 року відділом Старобешевським відділенням бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 20.06.2018 року в м. Новоазовськ, причина смерті атеросклеротичний кардіосклероз. Однак, зазначена медична установа не здійснила своє переміщення з тимчасово неконтрольованої території.

03.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті ОСОБА_2, однак листом вих. № 154/15.3-27 від 03.07.2018 року їй було відмовлено через те, що державна реєстрація смерті, відповідно до діючого законодавства, проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення його померлим, а документи предявлені заявником, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої м. Донецьк відноситься до такої території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції.

Відповідно до паспорту громадянина України серія ВА 816786, виданого 28.10.1997 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 народилася 15 березня 1936 року у с. Переяслав Приморського району Запорізької області, зареєстрована як внутрішньо переміщена особа в м. Маріуполі по вул. Волочаївський, буд. 36

Згідно паспорту громадянина України серія ВА 816785, виданого 28.10.1997 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, оскільки на сьогоднішній час вона позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про смерть своєї сестри, яка померла у м. Макіївка, тобто на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що надасть можливість заявниці отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2, виданого державним органом України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 - 215, 223, 234, 251-256 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер 20 червня 2018 року в м. Новоазовську, причина смерті атеросклеротичний кардіосклероз.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко