Дата документу 04.06.2018
Справа № 334/3962/17
Провадження № 2/334/812/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.,

за участю секретаря Нестеренко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/12 частину будинку в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/12 частину будинку №7а по вул. Рильського в м. Запоріжжі, після померлого ОСОБА_3, померлого 26.08.2016 року, який прийняв спадщину після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла 27.11.2003 року. В обґрунтування підстав позову вказує, що постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 №206/02-31 від 28.04.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що не надано правовстановлюючий документ на імя померлого чоловіка ОСОБА_3 на 1/12 частину будинку №7а по вул. Рильського в м. Запоріжжі.

Відповідно до п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), суд ухвалив розгляд справи продовжити зі стадії підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні сторони відповідно до ст. 207 ЦПК України подали до суду мирову угоду та спільну заяву про її затвердження, оскільки вони дійшли згоди щодо врегулювання спору. При цьому пояснили, що мирова угода укладена сторонами на підставі вільного та взаємного волевиявлення, цілеспрямовано, свідомо, добровільно та без будь-якого примусу, обману, насильства чи впливу тяжких обставин. Сторони дійшли згоди з усіх істотних умов щодо врегулювання спору по цивільній справі, розуміють предмет та умови мирової угоди, не помиляться щодо них, прагнуть до реального настання обумовлених у цій мировій угоді наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам. Ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі її виконання не були, не будуть та не могли бути порушені права чи інтереси третіх осіб.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви та зміст мирової угоди, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією є ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Перевіряючи, чи не порушує мирова угода прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, її відповідність вимогам закону, суд виходить з того, що згідно матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 16.08.2002, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-ЖС №0891133.

ОСОБА_3 помер 26.08.2016, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/12 частин житлового будинку №7а по вул. Рильського в м. Запоріжжі, яку він прийняв у спадщину після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла 27.11.2003 року.

Факт того, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, підтверджується свідоцтвом про його народження від 12.05.1956, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ( після розірвання шлюбу ОСОБА_8), свідоцтвом про укладення шлюбу 09.11.1959 між ОСОБА_9 і ОСОБА_8, серія ІІ-ЖС №424806 від 23.06.1989 (виданим повторно).

Згідно довідки голови квартального комітету №68 від 10.04.2017, батько ОСОБА_9, мати ОСОБА_4, син ОСОБА_10 і син ОСОБА_3 були прописані і проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1974 року по день їх смерті. Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 померла 27.11.2003, ОСОБА_9 помер 01.09.2006, ОСОБА_10 помер 12.08.2006, ОСОБА_3 помер 26.08.2016.

Спірний житловий будинок був побудований ОСОБА_9 і ОСОБА_4, вітчимом і матірю ОСОБА_3, у 1974 році, право власності було оформлено на ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, яке видано на підставі рішення Ленінської райради депутатів трудящих № 432 від 08.07.1974р.

31.08.1974 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_9 продав своєму рідному брату ОСОБА_11 ? частину будинку №7-а по вул. Рильського в м. Запоріжжі.

Таким чином, ? частина будинку №7-а по вул. Рильського в м. Запоріжжі, право власності на яку було зареєстровано на ОСОБА_9, належала на справі спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_9 і ОСОБА_4, тобто виходячи з рівності часток, по ? частці кожному.

Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4 померла 27.11.2003, і після її смерті відкрилася спадщина на належну їй ? частину спірного житлового будинку.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 стали її чоловік ОСОБА_9 і сини ОСОБА_10 і ОСОБА_3, які згідно матеріалів справи відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину в рівних частках. Отже, ОСОБА_3 набув право власності на 1/12 частину спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 27.11.2003, однак у встановленому законом порядку не оформив спадщину.

ОСОБА_3 помер 26.08.2016, після його смерті за заявою ОСОБА_1 08.12.2016 заведена спадкова справа №91/2016 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5

Позивачка ОСОБА_1 постійно проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 у зазначеному будинку з листопада 2001 року і продовжує в ньому проживати на теперішній час, таким чином прийняла спадщину після смерті свого чоловіка.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 №206/02-31 від 28.04.2017 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що не надано правовстановлюючий документ на імя померлого чоловіка ОСОБА_3 на 1/12 частину будинку №7а по вул. Рильського в м. Запоріжжі.

Спадщину після смерті ОСОБА_10 і ОСОБА_9 прийняла відповідачка по справі ОСОБА_2, на імя якої ОСОБА_9 склав заповіт.

Між сторонами виник спір щодо 1/12 частки будинку, оскільки відповідачка вважала, що згідно заповіту ОСОБА_9 набула право власності на ? частину будинку, у звязку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

В порядку врегулювання спору, що розглядається, керуючись ст. 49, 207 ЦПК України, сторони у справі уклали мирову угоду.

Умови мирової угоди викладені сторонами на окремому аркуші та підписані з однієї сторони позивачем, з другої сторони відповідачем, в зв'язку з укладенням мирової угоди сторони погодили, що їм зрозумілі наслідки укладення мирової угоди передбачені ст. 256 ЦПК України.

Враховуючи, що умови мирової угоди не суперечать вимогам закону, не порушують нічиїх прав, свобод чи інтересів, суд вважає за можливе затвердити дану мирову угоду та закрити провадження у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 5 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до вимог ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 142, 207, 208, 255, 256 ЦПК України суд,-

у х в а л и в:

Затвердити мирову угоду від 04 червня 2018 року, укладену між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які шляхом взаємних домовленостей і поступок домовились про наступне.

1. Враховуючи неподільність будинку № 7А по вул. Рильського в м. Запоріжжі, неможливість спільного користування сторонами у справі вказаним будинком, незначний розмір частки (1/12) спірного будинку, на яку позивач має право в порядку спадкування після смерті 26.08.2016 року її чоловіка, ОСОБА_3, відсутність спору між сторонами у справі щодо ринкової вартості спірного будинку та його часток, неможливість для позивача у позасудовому порядку оформити спадщину, яка залишилась після смерті, ОСОБА_3, сторони у справі дійшли згоди про передачу позивачем належної їй 1/12 частини будинку № 7-а по вул. Рильського в м. Запоріжжі з господарськими спорудами та будівлями, що є предметом цього спору, у власність співвласнику будинку, відповідачу у справі, ОСОБА_2 за умови оплати останньою ОСОБА_1 ринкової вартості 1/12 частини вказаного будинку у розмірі, яка за домовленістю сторін складає 80 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на банківський рахунок відкритий на імя ОСОБА_1.

2. ОСОБА_2 до підписання цієї угоди сплатила, а ОСОБА_1 отримала на рахунок, що відкрито у відділенні ПАТ «Акцент-БАНК», у якості компенсації за належну їй в порядку спадкування після смерті 26.08.2016 року її чоловіка, ОСОБА_3, 1/12 частину будинку № 7-а з господарськими спорудами та будівлями по вул. Рильського в м. Запоріжжі, 80000 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 04.06.2018 року, оригінал якої додано до цієї угоди.

3. Своїм підписом на цій мировій угоді ОСОБА_1 підтверджує факт отримання нею до підписання цієї угоди в повному обсязі від ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп. за належну їй в порядку спадкування після смерті 26.08.2016 року її чоловіка, ОСОБА_3, 1/12 частину будинку № 7-а з господарськими спорудами та будівлями по вул. Рильського в м. Запоріжжі і підтверджує відсутність у ОСОБА_1 будь-яких майнових претензій щодо 1/12 частини будинку № 7-а з господарськими спорудами та будівлями по вул. Рильського в м. Запоріжжі.

4. Визнати за ОСОБА_2, 10 лютого 1960 року, народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/12 частину будинку № 7-а по вул. Рильського у м. Запоріжжі з господарськими спорудами та будівлями.

5. Сторони усвідомлюють, що визнання умов мирової угоди призведе до закриття провадження у справі і неможливості повторного звернення до суду з тотожнім позовом.

6. Ця мирова угода набуває чинності з моменту затвердження її ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

7. Після укладення і набуття чинності цією мировою угодою будь-які спори щодо спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер 26.08.2016 року, і складається з 1/12 частини будинку № 7-а з господарськими спорудами та будівлями по вул. Рильського в м. Запоріжжі, а також будівельних матеріалів у вигляді прибудови до вказаного будинку за цією ж адресою, що є предметом цього спору, сторони вважають врегульованими остаточно.

8. Судові витрати по справі залишаються за тією з сторін яка їх понесла.

9. Підписуючи цю мирову угоду сторони стверджують, що вони повністю розуміють значення своїх дій та наслідки цієї мирової угоди; українською мовою володіють в достатньому обсязі; текст мирової угоди їм повністю зрозумілий, ними особисто прочитаний і підписаний.

10. Наслідки закриття провадження по справі у звязку з визнанням мирової угоди за умовами ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України сторонам розяснені та повністю зрозумілі.

11. Ця мирова угода складена у 3 примірниках: по одному для кожної з сторін і один екземпляр залишається в матеріалах справи в суді.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/12 частину будинку в порядку спадкування за законом - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Турбіна Т. Ф.