12 липня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням - судді Єршової Л.С.,
за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -
Позивач ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, 19.06.2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2, про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 коштів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/3 частини усіх доходів з дня предявлення позову до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Позов подано з підстав порушення батьком обовязку по утриманню дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі та вони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею, відповідач зобовязувався брати участь в утриманні дитини, але матеріальну допомогу не надає, у зв'язку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2018 року розгляд даної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
В подальшому до суду не надходило заяви відповідача із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, у письмовій заяві, поданій до суду, підтримала позов та просила слухати справу за її відсутністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.
За цих обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з огляду на заяву позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши доводи позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 13.01.2014 року народилася ОСОБА_3, свідоцтво про народження серії І-КИ №470874 (а.с.7). Як вбачається з зазначеного свідоцтва про народження батьком дитини є ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1.
ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Красильнікова) ОСОБА_4 уклали шлюб 08 червня 2013 року (а.с.8).
Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між батьками, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишилася проживати з матірю.
Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач погодився на стягнення аліментів у запропонованому позивачкою розмірі, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 4-7, 10-13, 19, 258, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -
Позовні заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 червня 2017 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до 13 січня 2032 року.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л.С. Єршова