Справа № 308/4850/17
15 травня 2018 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Леміш О.М.,
за участі секретаря Химинець О.Я
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -
ОСОБА_1С звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт , що її національність -полька. Свою заяву заявниця мотивує тим, що вона відносить себе до польської національності, її батько був поляком і на даний час вона бажаєю відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», відповідно до якої громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.
Зараз вона також підтримує звязки з польською громадою по місцю проживання, цікавиться історією та життям Польщі, і хоче в пам'ять про свого батька, якого зараз вже нажаль, немає, виправити помилково вказану свою національність з «росіянка» на «полька» у графі національність у Свідоцтві про її одруження II-ЯК № 0038502 , виданим Ужгородським міським відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції.
У судове засідання заявник не з"явилась, в прохальній частині позову зазначила, що справу просить розглядати у її відсутності.
Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Так, в судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_1, народилась 16 квітня 1945 року в с.Девятерня Агризського муніципального району Республіки Татарстан, про що 19 квітня 1945 року зроблено актовий запис про народження № 7 Девятирнянською сільською радою Красноборського району ТАССР, на підставі чого відділом РАЦС виконавчого комітету Агризського муніципального району Республіки Татарстан ( Росія) видано Свідоцтво про народження ІV КБ № 627412.
ЇЇ батько, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, був уродженим поляком, що підтверджується як вищевказаним Свідоцтвом про її народження, так і архівною довідкою № А/1388 від 24.06.2011 року, виданою Державним архівом Житомирської області, де вказано, що він був репресований і висланий за Постановою Особливої Наради НКВС у виправно-трудовий табір строком на десять років з 23 грудня 1937 року на північ Росії, де вона і народилася. Перша сім"я батька заявниці , про яку вказано у архівній довідці: жінка ОСОБА_3 з дітьми: сином ОСОБА_4 (12 років) та донькою ОСОБА_1 (8 років), щоб уникнути репресій виїхала до Польші і перервала всякі стосунки з батьком.
Батько на півночі Росії, де опинився після відбування покарання, вдруге одружився на матері заявниці- Іжболдіній ОСОБА_3, і в них народилися також син ОСОБА_4 - її брат та вона донька ОСОБА_1. Оскільки тато та його сестри (Пауліна, Гелена, Геня, Ядзя, Владзя, Оля, Берта) були поляками, то вони називали його ОСОБА_5, а з ними вони, і батько зокрема, в дитинстві розмовляли на польській мові, називаючи заявницю ОСОБА_6, а по батькові вона була ОСОБА_6. ОСОБА_5 також написано і в її свідоцтві про народження.
Батько заявниці - ОСОБА_2 (ОСОБА_5), маючи в минулому несправедливе засудження за політичними мотивами і відбувши покарання із-за чого втратив першу сім"ю, не хотів проблем для своєї другої сім"ї, в тому числі і для неї а тому вона записана в свідоцтві про народження як
ОСОБА_7, а не так як би мало бути за польськими традиціями: тобто - ОСОБА_6.
Зараз заявниця підтримує звязки з польською громадою по місцю проживання, цікавиться історією та життям Польщі, і хоче виправити помилково вказану свою національність з «росіянка» на «полька» у графі національність у Свідоцтві про її одруження II-ЯК № 0038502 , виданим Ужгородським міським відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції.
Окрім того, судом встановлено , що рідна сестра батька заявниці - її тітка Ольга та її онука Людмила, яка очолює польське товариство в м. Ужгороді також підтвердили своє польське походження.. Наведене підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонногосуду Закарпатської області від 29.11.2002 року справа №2-3626/02.
Згідно з ч.1 ст.293 ЦпКУ, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ст.1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.
На підставі ст.300 ч.2 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.
Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, підтвердження національності потрібно заявниці для відновлення та збереження свого етнічного польського походження відповідно до положень Закону України «Про національні меншини в Україні», згідно якого вона має право внести зміни до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці є підставними і підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.13, 200, 258-259, 263-265, 268,.293, 315, 319 ЦПК України, суд -
Заяву - задовольнити.
Встановити юридичний факт, що національність ОСОБА_1, яка народилася 16 квітня 1945 року в с. Девятірня Агризского муніципального району Республіки Татарстан полька.
Внести зміни до актового запису № 166 від 23 квітня 1966 року, на підставі якого видане Свідоцтво про одруження ІІ-ЯК № 0038502, а саме: виправити національність нареченої ОСОБА_8 з «росіянка» на «полька».
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.М Леміш