23.07.2018
Справа № 642/2462/18
Провадження № 2/642/1136/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М. розглянувши заяву представника позивача ТОВ «Фортуна» про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна» до ОСОБА_1, третя особа Харківська міська рада про звільнення незаконно зайнятої земельної ділянки та визнання першочергового права на оформлення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна» до ОСОБА_1, третя особа Харківська міська рада про знести незаконно встановлену огорожу (паркан) навколо земельної ділянки під кадастровим номером №:02:011:0013, площею 0,0455 га по вул. Великій Панасівькій, 97 у м. Харкові та визнати за ТОВ «Фортуна» () першочергове право на оформлення права власності або користування частиною земельної ділянки орієнтовано 0,02 га по вул. Великій Панасівькій, 97 у м. Харкові, яка входить до земельної ділянки під кадастровим №:02:011:0013.

Разом із позовом позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи її тим, що не вжиття заходів забезпечення викладених у даній заяві та додатку до неї зможе суттєво ускладнити, або зробити взагалі не можливим виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення основного позову, оскільки відповідач за час розгляду справи може набути право власності на спірну ділянку, яка є предметом позову, продати її, закласти чи іншим чим розпорядитися нею.

Враховуючи обставини справа та докази подані позивачем суд визнав заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню і керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України ухвалою від 04.06.2018 заборонив Харківській міській раді, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, здійснювати подальше оформлення будь-яких документів на земельну ділянку під кадастровим номером №:02:011:0013, площею 0,0455 га по вул. Великій Панасівькій, 97 у м. Харкові, у тому числі, но не виключно, надавати погодження, висновки, акти, інші складові землевпорядної документації, а також ухвалювати рішення щодо її передачі у власність ОСОБА_1 та іншим фізичним чи юридичним особам, до розгляду цього позову і ухвалення по справі остаточного судового рішення. Заборонив будь-яким субєктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії повязані з державною реєстрацією речових прав на земельну ділянку під кадастровим номером №:02:011:0013, площею 0,0455 га по вул. Великій Панасівькій, 97 у м. Харкові, а також дії повязані з посвідченням будь-яких правочинів стосовно цієї земельної ділянки, у тому числі но не виключно щодо її поділу.

19.07.2018 позивачем до суду була подана заява про вжиття додаткових заходів забезпечення позову, у якій позивач просить суд заборонити проведення будь яких будівельних робіт, у тому числі з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонтуабо технічного переоснащення обєктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівьска, 97, до закінчення розгляду даної справи по суті і набранням остаточним судовим рішенням у даній справі законної сили.

В обґрунтування нової заяви позивач вказує на те, що не зважаючи на позов та ухвалу від 04.06.2018 про вжиття заходів забезпечення позову стосовно спірної земельної ділянки, з боку відповідача не припинились незаконні дії, які полягають у проведенні незаконних, на думку позивача, будівельних роботах на спірній земельній ділянці.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також Порядку розроблення проектної документації на будівництво обєктів, затвердженим наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №45 від 16.05.2011, будівництво - це не тільки нове будівництво, а і реконструкція, реставрація, капітальний ремонт та технічне переоснащення обєктів будівництва.

Позивач вказує, що починаючи з 07.06.2018 відповідачем розпочаті роботи щодо знесення житлового будинку та вивезення і звільнення спірної ділянки від будівельного сміття та залишків конструктивних елементів колишнього будинку. А починаючи вже з 14.06.2017 на обєкті зявились робочі та почали будівельні роботи. На час звернення із даною заявою завезені будівельні матеріали і будівництво триває, про що до заяви позивачем додані відповідні фотоматеріали.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406 затверджений перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких обєкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Пунктом 8 цієї постанови визначено, що лише роботи зі знесення і демонтажу будівель та споруд без подальшого будівництва, які не є підготовчими роботами, та без порушення експлуатаційної придатності інших будівель і споруд не потребують документів, що дають право на їх виконання.

У свою чергу та відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення обєктів будівництва.

Субєкти містобудування зобовязані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва обєктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів;

6) реєстрація права власності на обєкт містобудування.

З цього приводу позивач вказує на те, що у відповідача відсутня у власності або у користуванні земельна ділянка на якій здійснюється будівництво та яка є предметом спору у даній справі.

Згідно ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Позивач зазначає про те, що у відповідача немає будівельного паспорта на забудову спірної земельної ділянки, оскільки для його отримання необхідно спочатку набути у власність саму земельну ділянку.

Відповідно ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), та щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

Статтею 6 цієї статті передбачено, що інформація про документ, що дає право на виконання будівельних робіт, а також відомості про клас наслідків (відповідальності) обєкта, замовника та підрядників розміщуються на відповідному стенді, який встановлюється на будівельному майданчику в доступному для огляду місці (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них).

За приписами ч. 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт. Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється. Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 36ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на обєктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), обєктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Таким чином відповідач в порушення приписів ст.ст. 27, 34, 35, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розпочав підготовчі та будівельні роботи без дозвільних документів, повідомлення органу державного архітектурно-будівельного контролю про такі роботи, за відсутності будівельного паспорту і на земельній ділянці, що на теперішній час йому не належить і є предметом спору у даній справі.

Необхідного стенда з інформацією про проведення робот та документи, які дають право на їх виконання на обєкті відсутній.

Позивач посилається на офіційний портал Державної архітектурно-будівельної інспекції України (http://www.dabi.gov.ua) де в розділі «Реєстр дозвільних документів» жодної інформації про надання/отримання яких небудь дозвільних документів щодо проведення будівельних робіт у м. Харкові, по вул. Великій Панасівській, 97 немає.

Позивач вважає, що є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову шляхом заборони проведення будь яких будівельних робіт, у тому числі з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонтуабо технічного переоснащення обєктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівьска, 97, до закінчення розгляду даної справи по суті і набранням остаточним судовим рішенням у даній справі законної сили, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у разі його постановлення на користь позивача, так як відповідач за час розгляду справи може хоча і самовільно, але створити обєкт нерухомого майна на спірній ділянці, продати його, закласти чи іншим чим розпорядитися ним. Крім того, наявність нового обєкта нерухомого майна створить значні складнощі те перешкоди для позивача у разі задоволення позову щодо реалізації свого права на спірну земельну ділянку. Також будівництво нового обєкта нерухомого майна до розгляду цієї справи спровокує нове судове провадження щодо знесення самовільного обєкта нерухомого майна повністю або частково.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Дослідивши заяву про вжиття додаткових заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується у тому числі забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.2, 3 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1, 6, 7 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

З врахуванням п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів, викладених у заяві позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову; забезпечення позову здійснюється з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; враховується збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявність звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, такий захід як забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; також враховується імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, при цьому вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ТОВ «Фортуна» про вжиття додаткових заходів щодо забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову ТОВ «Фортуна» до ОСОБА_1, третя особа Харківська міська рада про знесення незаконно встановленої огорожі (паркану) навколо земельної ділянки під кадастровим номером №:02:011:0013, площею 0,0455 га по вул. Великій Панасівькій, 97 у м. Харкові та визнання за ТОВ «Фортуна» () першочергового права на оформлення права власності або користування частиною земельної ділянки орієнтовано 0,02 га по вул. Великій Панасівькій, 97 у м. Харкові, яка вход ить до земельної ділянки під кадастровим №:02:011:0013.

Заборони проведення будь яких будівельних робіт, у тому числі з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонтуабо технічного переоснащення обєктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівьска, 97, до закінчення розгляду даної справи по суті і набранням остаточним судовим рішенням у даній справі законної сили.

Ухвалу для виконання направити Харківській міській раді, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Ухвала виконується негайно у порядку, встановленому для судових рішень.

Копію ухвали суду після її виконання направити позивачу та відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя А.М. Гримайло