АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1259/18Головуючий по 1 інстанції - Добриднюк Н.О.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Вініченко Б.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Храпка В.Д.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Приватного підприємства «Родинний сад» на ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 26 квітня 2018 року у справі за заявою Приватного підприємства «Родинний сад», зацікавлені особи: ОСОБА_3, Лисянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ПП «Родинний сад» звернулося до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 29 квітня 2015 року стягнуто з ПП «Родинний сад» на користь ОСОБА_3 борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення в сумі 29 075, 97 грн, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 9 864, 35 грн, а всього 38 940, 14 грн.

На підставі рішення суду апеляційної інстанції, 18 червня 2015 року Лисянським районним судом Черкаської області було видано виконавчий лист про стягнення з ПП «Родинний сад» на користь ОСОБА_3 коштів в розмірі 38 940, 14 грн.

22 червня 2015 року Лисянським районним відділом ДВС ГТУЮ у Черкаській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом ВП № 47938473.

Крім того на виконанні у відділі ДВС перебувають ще три виконавчі листи по стягненню коштів з ПП «Родинний сад» на користь ОСОБА_3 Вказані виконавчі провадження у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» здійснюються державним виконавцем ВДВС Лисянського РУЮ в рамках зведеного виконавчого провадження за №52129157.

Загальна сума боргу за вказаними виконавчими провадженнями складає 210 262, 49 грн.

Вказує, що ПП «Родинний сад», як боржник повністю погасив борг перед стягувачем ОСОБА_3 та ВДВС Лисянського РУЮ в Черкаській області на загальну суму 232 242, 20 грн, з яких 210 965, 97 грн було сплачено стягувачу - ОСОБА_3 та 21 276, 23 грн, з яких 21 026, 23 грн сплачено виконавчого збору, 250 грн сплачено за виконавчі дії, що підтверджується довідками ДВС про списання коштів, квитанціями та видатковим касовим ордером.

Зазначає, що божнику невідомо в якій черговості та на погашення якого боргу, за яким виконавчим документом відбулося розподілення стягнутих та сплачених коштів, проте вважає, що борги погашені за всіма виконавчими листами у повному обсязі.

На підставі викладеного та з урахуванням уточненої заяви від 04 квітня 2018 року ПП «Родинний сад» просило суд визнати виконавчий лист № 2/700/13/15 від 26.02.2015 року, виданий 18.06.2015 року Лисянським районним судом Черкаської області у справі №700/867/14-ц про стягнення з ПП «Родинний сад» на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 38 940, 14 грн таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 26 квітня 2018 року в задоволенні заяви відмовлено та скасовано ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2017 року про зупинення стягнення з ПП «Родинний сад» за виконавчим листом №2/700/13/15 від 18.06.2015 року на суму 38 940, 14 грн.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу виходив з того, що в порушення вимог закону, боржник не перерахував кошти в сумі 172 000 грн для погашення заборгованості за виконавчими листами на відповідний рахунок Державної виконавчої служби, а самостійно погасив борг перед стягувачем після спливу строку визначеного законом для добровільного виконання рішення. Крім того, згідно матеріалів справи, 14.11.2016 року від ОСОБА_3 надійшла заява про те, що заяву від 04.11.2016 року про погашення боржником ПП «Родинний сад» заборгованості за всіма виконавчими листами та закриття у зв'язку із цим зведеного виконавчого провадження, він просить вважати недійсною та залишити без розгляду.

На ухвалу суду від 26 квітня 2018 року ПП «Родинний сад» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просило її скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити повністю та визнати виконавчий лист №2/700/13/15 від 26.02.2015 року таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано того факту, що ухвалою апеляційного суду Черкаської області встановлено, що ПП «Родинний сад» повністю погасив борг перед стягувачем та Лисянським районним відділом ДВС. Крім того, факт погашення заборгованості підтвердив безпосередньо сам стягувач та направив через ВДВС Лисянського РУЮ в Черкаській області відповідну заяву від 04.11.2016 року про повне фактичне виконання перед ним всіх грошових зобов'язань по вищезазначеним виконавчим листам. Підписання даної заяви неодноразово підтверджувалось і самим стягувачем ОСОБА_3 у судових засіданнях. При цьому ОСОБА_3 лише стверджує, що, начебто, його змусили підписати цілий пакет документів та, начебто, силоміць підписав у нотаріуса заяву про відсутність будь-яких матеріальних претензій до ПП «Родинний сад», у зв'язку з чим стягувач - ОСОБА_3 подав заяву до правоохоронних органів.

Вказує, що судом невірно застосовано норми матеріального права та не враховано, що зобов'язання припиняється виконанням його належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно зобов'язання в даному випадку припинені його виконанням в повному обсязі - частково в примусовому порядку, а частково боржником в добровільному порядку, що підтверджується як ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29.08.2017 року, так і бухгалтерськими документами, квитанціями з банку тощо, а тому є беззаперечною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2015 року Лисянським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист по справі №700/867/14-ц, провадження №2/700/13/15 про стягнення з Приватного підприємства «Родинний сад» на користь ОСОБА_3 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення в сумі 29 075, 79 грн, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення 9 864, 35 грн. Всього 38 940, 14 грн (т. 1 а.с. 124).

На підставі вказаного виконавчого листа постановою від 22 червня 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження (ВП №47938473) (т. 1 а.с. 123).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції від 30.06.2015 року об'єднано виконавчі провадження №36888770, №47938473 у зведене виконавче провадження (ВП №36888770) (т. 1 а.с. 129).

Постановами від 01.04.2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції приєднано виконавчі провадження № 50628550, №50628304 до зведеного виконавчого провадження №52129157 (т. 1 а.с. 130, 131).

Таким чином на виконанні у відділі ДВС Лисянського районного управління юстиції перебувають чотири виконавчі провадженні, які здійснюються в рамках зведеного виконавчого провадження №52129157.

Судом встановлено, що загальна сума боргу боржника ПП «Родинний сад» перед стягувачем ОСОБА_3 за вказаним виконавчими провадженнями складає 210 262, 49 грн.

В своїй заяві ПП «Родинний сад» вказувало про повне погашення боргу боржника перед стягувачем ОСОБА_3 та відділом ДВС Лисянського РУЮ в Черкаській області, яке здійснювалось ним як в примусовому порядку на рахунки ДВС, так і в добровільному -безпосередньо стягувачу.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджено, що сума 4 917, 59 грн була списана з поточного рахунку боржника, що підтверджується довідкою ВДВС Лисянського РУЮ №4306 від 07.12.2015 року (т. 1 а.с. 10), 28 000 грн погашено шляхом перерахування коштів боржником на рахунок відділу ДВС Лисянського РУЮ, що підтверджується платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 14-18), 10 000 грн було також погашено боржником шляхом перерахування коштів на рахунок відділу ДВС Лисянського РУЮ, що підтверджується дублікатами квитанцій (т. 1 а.с. 19-21), 17 342, 61 грн було сплачено боржником як оплата виконавчого збору, що підтверджується дублікатом квитанції (т. 1 а.с. 23) та заявою ПП «Родинний сад» (т. 1 а.с. 24) та 172 000 грн сплачені безпосередньо стягувачу ОСОБА_3, що підтверджується видатковим касовим ордером від 04.11.2016 року (т. 1 а.с. 22).

Частинами 1, 2 статі 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Так, обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд першої інстанції визнав в своїй ухвалі, що боржник самостійно погасив борг перед стягувачем, хоча перерахував кошти не на відповідний рахунок Державної виконавчої служби.

Колегія суддів, звертає увагу, що на розгляді як в суді першої, так і апеляційної інстанції перебувала скарга ПП «Родинний сад» на дії ДВС, яка була обґрунтована тим, що державним виконавцем не виноситься постанова про закінчення виконавчих дій у зв'язку із повним фактичним виконанням грошових зобов'язань боржника перед стягувачем.

В результаті розгляду скарги ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 серпня 2017 року було залишено без змін ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ПП «Родинний сад».

Відмовляючи у задоволенні скарги суди виходили з того, що після початку примусового виконання рішень судів сплату боргових зобов'язань необхідно здійснювати на рахунки ДВС відкриті в органах державної казначейської служби України, що відповідає положенням Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5. При цьому, в порушення вимог закону, боржник не перерахував для погашення заборгованості перед ОСОБА_3 за виконавчими листами на відповідний рахунок Державної виконавчої служби, а самостійно погасив борг перед стягувачем після спливу строку, визначеного законом для добровільного виконання рішення.

Таким чином суд апеляційної інстанції в своїй ухвалі від 29 серпня 2017 року встановив факт сплати боргу ПП «Родинний сад» за виконавчими листами.

В матеріалах справи міститься заява стягувача ОСОБА_3 від 04.11.2016 року подана до ВДВС Лисянського РУЮ Черкаської області, в якій він просив закінчити всі вищезазначені виконавчі провадження, по яким він є стягувачем, а ПП «Родинний сад» боржником, у зв'язку із фактичним виконанням виконавчих листів останнім (т. 1 а.с. 26).

У відзиві на подану заяву державний виконавець Лисянського РВДВС ГТУЮ у Черкаській області зазначив, що 14.11.2016 року від ОСОБА_3 надійшла заява про те, що заяву від 04.11.2016 року про закриття виконавчого провадження вважати недійсною та залишити без розгляду, оскільки вказана заява була написана насильницьким способом. До заяви стягував додав копію витягу із ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення №0001572.

В матеріалах справи вказана заява та копія витягу про реєстрацію кримінального правопорушення відсутні.

З огляду на викладені обставини справи вбачається, що стягувачем заперечується факт безпосереднього отримання ним від боржника 172 000 грн.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Судовою колегією досліджено видатковий касовий ордер від 04 листопада 2016 року про видачу ОСОБА_3 172 000 грн в погашення боргу за виконавчими листами №2/2311/23 від 27.02.2013 року, № 2/700/13/15 від 18.06.2015 року, № 2/700/860/15 від 14.03.2016 року, №2/700/860/15 від 14.03.2016 року, в якому міститься особистий підпис одержувача про отримання ним вказаної суми (а.с. 22).

У колегії суддів відсутні підстави ставить під сумнів даний видатковий касовий ордер, оскільки він не скасований, не визнаний недійсним, а тому є чинним та підписаний особисто ОСОБА_3

Таким чином, судом встановлено, що боржником добровільно виконаний обов'язок поза межами виконавчого провадження, що у відповідності до змісту норм статті 432 ЦПК України є матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції, аналізуючи доводи заявника прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа № 2/700/13/15 від 26.02.2015 року про стягнення з ПП «Родинний сад» на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 38 940, 14 грн таким, що не підлягає виконанню у зв'язку з сплатою боргу боржника не на рахунок ДВС, оскільки нормами процесуального права, які регулюють дані правовідносини передбачено саме добровільне, а не примусове виконання боржником грошового зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги знайшли належне підтвердження, а тому вона підлягає до задоволення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ПП «Родинний сад» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконання.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Родинний сад» -задовольнити.

Ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 26 квітня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким заяву Приватного підприємства «Родинний сад», зацікавлені особи: ОСОБА_3, Лисянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист № 2/700/13/15 від 26.02.2015 року, виданий 18.06.2015 року Лисянським районним судом Черкаської області у справі №700/867/14-ц про стягнення з ПП «Родинний сад» на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 38 940, 14 грн таким, що не підлягає виконанню.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 липня 2018 року.

Судді: