Справа №162/1113/17
Номер провадження 2/162/49/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря Будько І.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить визначити для неї додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до Любешівської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, що помер 18 листопада 2013 року, який рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що після смерті її діда ОСОБА_5, відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, а саме житловий будинок з господарськими побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Седлище по вул.Миру, 21 (в заповіті вул.Радянська, 35), Любешівського району, Волинської області.

Зазначає, що у неї після смерті ОСОБА_5 виникло право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці першої черги споріднення за законом, діти померлого: мати ОСОБА_3 та дядько ОСОБА_4 позивача, в шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини з заявою про її прийняття до нотконтори не звертались. Не прийняли її в жоден інший ії способів визначених Законом та не заперечують проти прийняття спадщини позивачем, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5.

В уточненій позовній заяві про визначення додаткового строку для прийняття заяви про прийняття спадщини, в редакції від 25 січня 2018 року, позивач зазначає, що не знала про існування заповіту складеного в її користь, а тому у встановлений законом шестимісячний строк не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Вказала, що на даний момент, тобто по закінченню шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця ОСОБА_5, вона може та бажає звернутись до Любешівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим просить визначити додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 14 червня 2018 року було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 та поновлено строк для подання заяви про внесення змін до предмету та підстав позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Дану заяву було прийнято до розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали, просять позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки вона не претендує на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, у поданій до суду заяві позовні вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без його участі.

Суд, допитавши сторін по справі, а також свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 та допитана в порядку ст.92 ЦПК України ОСОБА_3 показали, що дійсно позивач не знала, що є спадкоємцем майна яке заповів для неї її дід ОСОБА_5, оскільки сам заповіт ОСОБА_1 знайшла на початку грудня 2017 року.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с.Седлище по вул.Миру, 21, Любешівського району, Волинської області; земельної ділянки площею 0,0821 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №922116 та земельної ділянки площею 0,25 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №922011, що вбачається з довідки №1639 від 14 грудня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Любешівської селищної ради.

18 листопада 2013 року ОСОБА_5 - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 147627 від 18 листопада 2013 року.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України суд визнає їх доведеними.

Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З оглянутого судом заповіту посвідченого 22 липня 2004 року Седлищенською сільською радою Любешівського району Волинської області, вбачається, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого заповів належний йому житловий будинок з всіма надвірними спорудами, що знаходиться в с.Седлище по вул.Радянська, 35 (на даний час вул.Миру, 21), Любешівського району, Волинської області, позивачу ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3).

Седлищенська сільська рада Любешівського району Волигської області, яка посвідчувала заповіт ОСОБА_5 не повідомила позивача про відкриття спадщини, не викликала ОСОБА_1 як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Як наслідок, у звязку з даними подіями, позивач пропустила строк для прийняття спадщини.

В даному випадку, з огляду на наявні докази в матеріалах справи та зясовані в судовому засіданні обставини, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року № 6-496цс17.

Частина 6 статті 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів вказує на те, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що причини, які заважали позивачу вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини є поважними, у звязку з чим ОСОБА_1пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому їй слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Відповідно до клопотання ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640,00 гривень залишити за позивачем.

Керуючись 5, 12, 76, 206, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, як спадкоємцю за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 18 листопада 2013 року, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном три місяці, який рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Азпеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: