АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року

м. Рівне

Справа № 565/641/18

Провадження № 22-ц/787/1108/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів : Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання : Брикса Ю.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1;

відповідачі: Приватне підприємство «Консал-ДІ», Приватне підприємство «Автех»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу Приватного підприємства «Консал-ДІ» на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2018 року, ухвалену в складі судді Демчини Т.Ю., повний текст якої складено 23 квітня 2018 року у справі №565/641/18,

в с т а н о в и в :

10 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного підприємства «Консал-ДІ», Приватного підприємства «Автех» про визнання недійсними договору про надання послуг №1108 від 26 січня 2018 року, договору про участь згідно з умовами №1108 від 26 січня 2018 року, стягнення з Приватного підприємства «Консал-ДІ» сплачених коштів в сумі 147000,00 грн.

З метою забезпечення вказаного позову, 20 квітня 2018 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного підприємства «Консал-ДІ», які знаходяться на розрахунковому рахунку в банківський установі. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі у звязку з сумнівним майновим станом підприємства.

Ухвалою судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку №2, відкритому у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_2 Аваль», МФО 380805, адреса місцезнаходження: 01011 м. Київ, вул. Лєскова, буд.9, що належить приватному підприємству «Консал-ДІ», , адреса місцезнаходження: 55211, АДРЕСА_1 в межах суми у розмірі 147000,00 грн.

Ухвалу допущено до негайного виконання.

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

В поданій на ухвалу суді апеляційній скарзі Приватне підприємство «Консал-ДІ» вказує на її незаконність, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права. Судом не враховано, що накладення арешту на рахунки обмежить можливості відповідача розпоряджатися власними коштами, а тому може завдати шкоди господарській діяльності підприємства.

Просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що ухвала суду законна та обґрунтована, а тому просить залишити її без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, а не наявність належних і переконливих доказів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір з приводу стягнення з Приватного підприємства «Консал-ДІ» на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 147000,00 грн., які були сплачені позивачем за договорами про надання послуг № 1108 та про участь згідно з Умовами №1108 від 26 січня 2018 року.

Порушуючи клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та кошти на банківських рахунках Приватного підприємства «Консал-ДІ» в межах ціни позову у розмірі 147000,00 грн., позивач посилалась на можливі ускладнення виконання в майбутньому рішення суду у випадку його задоволення.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача, що може негативно вплинути на відновлення порушеного права позивача в разі ухилення відповідача від виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що незабезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку відповідача до набрання рішенням суду у вказаній справі, може утруднити в подальшому виконання рішення суду.

Застосований судом вид забезпечення позову захищає права позивача на випадок можливого ухвалення рішення на його користь та мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Посилання представника Приватного підприємства «Консал-ДІ» на те, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки підприємства буде перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, Апеляційний суд відхиляє, оскільки арешт на грошові кошти накладається виключно в межах суми стягнення, що загалом не може розцінюватися як перешкода господарській діяльності юридичної особи. Жодних доказів на підтвердження того, що даний вид забезпечення позову буде перешкоджати господарській діяльності товариства, відповідачем суду не надано. Крім того, відповідачем не надано будь-якої інформації про наявність у власності нерухомого майна.

Твердження представника відповідача про те, що заявником не зазначено жодних обставин, які б підтверджували, що невжиття заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не заслуговують на увагу, оскільки застосування судом забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти лише обмежує право відповідача розпорядження цим майном на певний період.

Заперечуючи наявність підстав для забезпечення позову представник Приватного підприємства «Консал-ДІ» посилався також на необґрунтованість права вимоги позивача за договором. Проте, такі доводи не підлягають оцінці при вирішенні питання про забезпечення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права, без зазначення відповідних доказів та обставин, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, ст. 375, ст. 382-384 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Консал-ДІ» залишити без задоволення.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 липня 2018 року.

Головуючий :

Судді: