Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/742/18
Провадження № 2/494/351/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2018 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді Лебединського С.Й.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_2, звернувшись до суду із цим позовом просила усунути перешкоди у користуванні житловим будинком №125 по вул. Шкільна, 125 у с. Маринове, Березівського району Одеської області, шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
На обґрунтування поданого позову посилалась на те, що є власником житлового будинку №125 по вул. Шкільна, у с. Маринове, Березівського району Одеської області. Крім неї у будинку є зареєстрованим, але тривалий час не проживає відповідач. Останнім часом на її адресу надходять чисельні повістки та виклики до органів державної виконавчої служби з приводу не виконання відповідачем своїх боргових зобовязань, що викликає у неї стурбованість з приводу своєї власності. Посилалась на ст.ст. 386, 391, 405 ЦК України, щодо захисту права власності.
Відповідач викликався неодноразово, належним чином, в порядку ч.9 ст.128 ЦПК України але не зявився, про причини неявки не повідомив, заяву на розгляд справи за його відсутності, або відзив не подавав. За згодою позивача суд приймає рішення у заочному розгляді відповідно до положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.
Позивач є власником житлового будинку №125 по вул. Шкільна, у с. Маринове, Березівського району Одеської області, згідно свідоцтва про право власності ЯЯЯ №691741 від 15 червня 2007 р., виданого Маринівською сільською радою на підставі виконкому Маринівської сільської ради 17 травня 2007 р. №19.
Згідно довідки з Виконкому Маринівської сільської ради за №122 від 23 квітня 2018 р., позивач є зареєстрованою і проживає ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом із нею є зареєстрованим, але тривалий час не проживає син ОСОБА_3.
Згідно акту обстеження житлового будинку по вул. Шкільна 125, у с. Маринове, Березівського району Одеської області, проведеного 23 квітня 2018 р. депутатом Маринівської сільської ради ОСОБА_4 у присутності сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_3 є зареєстрованим за цією адресою, але не проживає.
Як свідчить з супровідного листа від 23 листопада 2016 р. за №4190/02-36 відносно відповідача відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-654, що був виданий Березівським районним судом Одеської області.
23 листопада 2016 р. за №4190/02-36 відповідачу ОСОБА_3 направлений виклик до державного виконавця із повідомленням про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів за ст..164 КК України.
Відповідач участі в утриманні вказаного будинку будинку не приймає.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.
Вирішуючи спір суд вважає встановленим, що відповідач тривалий час понад один рік у спірному будинку як член сімї позивача не проживає, тому за встановлених судом фактичних обставин спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України.
Виходячи з наведеного поданий позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.259, 263, 265, 268,283-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
ОСОБА_3 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: Одеська область, Березівський район, с. Маринове, вул. Шкільна, 125.
Згідно до пункту 15 підпункту 15.5 частини 1 Перехідних положень та ст. 352, 354 ЦПК України редакції від 15 грудня 2017 року, рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя_________________________________________-