Справа №: 398/1798/18
провадження №: 2/398/1722/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" липня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг

В С Т А Н О В И В:

КП «Теплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 02 листопада 2007 року укладено договір №033733 про постачання теплової енергії для централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідач не виконує належним чином зобовязання з оплати теплової енергії, в результаті чого станом на 01 травня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 14 726,80 грн., що складається з: 13 085,82 грн. заборгованість за послуги теплопостачання; 311,25 грн. 3% річних; 1 329,73 грн. індекс інфляції.

10 липня 2018 року у судове засідання не з'явився представник позивача, який належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу в його відсутність.

Відповідач, належними чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовну та просить розглядати справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням.

Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Частиною 3 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено принцип безперебійного надання споживачу комунальних послуг.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.

Відповідач є власником/наймачем квартири №69, розташованої в будинку №139А по вул. 6-го Грудня в м. Олександрії, що підтверджується довідкою житлового органу від 14 травня 2018 року (а. с. 5).

Відповідно до довідки АБ №476421 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України КП «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, один з видів діяльності якого послуги теплопостачання (а. с. 10).

02 листопада 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір №033733 про постачання теплової енергії для централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до якого позивач зобовязався постачати відповідачу вчасно та відповідної якості теплову енергію для централізованого опалення та гарячого водопостачання (у разі його подачі згідно Рішення міськвиконкому), а відповідач зобовязався своєчасно оплачувати отриману теплову енергію за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. На імя відповідача відкрито особовий рахунок №033733 (а. с. 8 9).

Позивач належним чином виконує свої зобовязання за зазначеним договором та постачає відповідачу теплову енергію для централізованого опалення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п. 3.1. договору, укладеного між сторонами, розрахунковий періодом є календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше ніж 15 числа наступного за розрахунковим місяця.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 17, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 р. №630, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів (норм) споживання або за показаннями засобів обліку (будинкових або квартирних лічильників). Плата за послуги має вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо договором не встановлено інший строк.

Частинами першою та другою статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено,що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради №1065 від 30 грудня 2010 року, з 01 січня 2011 року КП «Теплокомуненерго» скориговані тарифи теплопостачання для населення та КП «Довіра» в частині відпуску теплової енергії для населення згідно з постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 грудня 2010 року №1801 «Про затвердження тарифу на теплову енергію КП «Теплокомуненерго» відповідно до додатку (а. с. 11).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобовязання.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року у справі №6-40цс11, від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12 та від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13.

У звязку з несплатою відповідачем вартості наданих житлово-комунальних послуг, станом на 01 травня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 14 726,80 грн., що складається з: 13 085,82 грн. заборгованість за послуги теплопостачання; 311,25 грн. 3% річних; 1 329,73 грн. індекс інфляції.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням викладеного, а також визнання відповідачем позову в повному обсязі, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки, відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, то суд вважає, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 881,00 грн., іншу частину судового збору у розмірі 881,00 грн., сплаченого позивачем, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 610, 625 ЦК України, ст. 67 ЖК України, ст. 1, ч. 1 ст. 16, ст. 19, п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 р. №630 та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 141, 258, 259, 206, 263 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Теплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), на користь Комунального підприємства «Теплокомуненерго» (адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 50-років Жовтня, буд. 32-а, код за ) заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг станом на 01 травня 2018 року в розмірі 14 726 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять шість) грн. 80 коп., що складається з:

13 085 грн. 82 коп. заборгованість за послуги теплопостачання;

311 грн. 25 коп. 3% річних;

1 329 грн. 73 коп. індекс інфляції.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Теплокомуненерго» (адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Перспективна, буд. 32-а, код за ) судовий збір в розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок.

Зобов'язати Олександрійське Управління Державної казначейськоїслужби України Кіровоградської області повернути Комунальному підприємству «Теплокомуненерго» (адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Перспективна, буд. 32-а, р/р 864 у ВАТ "Державний Ощадний банк України" ТВБВ№10010/0149, МФО 323475, код за ) сплачений судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) гривня 00 копійок, згідно з платіжним дорученням №491 від 25 травня 2018 року отримувач: Олександрійське УДКСУ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37944584, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, код банку отримувача (МФО): 823016, рахунок отримувача: 0006.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його складення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Авраменко