Справа № 523/8522/18
Провадження №2/523/3740/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2018 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 вересня 2017 року померла мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3.

Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме :житловий будинок з надвірними спорудами , який розташований в місті Одесі по Хаджибеївській дорозі, № 227(раніше №84),який складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 104.3 кв.м , житловою площею 37.0 кв.м, допоміжною площею,67.3 кв.м. надвірних споруд літ. «З»сарай, літ. «К» - вбиральня, літ. «Л» - літ.душ, літ. «И» -навіс , 3-7 огорожа, І- замощення, розташованого на земельній ділянці 636 кв.м..

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3 є позивачка- дочка померлої, ОСОБА_1. Спадкоємцем за законом пятої черги після смерті ОСОБА_3 є онука ОСОБА_2 - відповідач по справі. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає. Чоловік померлої ОСОБА_4, помер 22.06.1975 року.

Позивачка звернулась до нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами , який розташований в місті Одесі по Хаджибеївській дорозі, № 227(раніше №84).. Листом № 195/02-14 від 03.05.2018 року нотаріус розяснила їй, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на це майно, а оскільки такого документу та реєстрації не має, то рекомендувала їй звернутися до суду для захисту прав в судовому порядку.

За твердженнями позивачки вказаний житловий будинок належав спадкодавцю ОСОБА_3 , відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, так як вона фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, який помер 22.06.1975 року. ОСОБА_5 вступила в управління спадковим майном після його смерті, але не отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом.

Житловий будинок з надвірними спорудами ,розташований в м.Одесі , Хаджибеївська дорога,227, належав її померлому батькові ОСОБА_4 , що підтверджується рішенням від 25.12.1954 року Виконкому Одеської міської Ради депутатів трудящих за № 1018 про відведення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво ОСОБА_4, площею 600 кв.м. за адресою Хаджибеївська дорога,84(нині №227); договором від 21 лютого 1955 року, укладеного між Житловим управлінням виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів трудящих і ОСОБА_4, за р. №1-1761 на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, який був посвідчений Одеською державною нотаріальною конторою 21 лютого 1955 року.

Як вбачається з технічного паспорту , виконаного Одеським міжміським БТІ від 29.06.1977 року, будинок було побудовано в 1959 році.

Відповідно до акту № 193 від 22.05.2018 року , виданого органом самоорганізації населення «Хаджибеївський» ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.12.1959 року по день смерті 22.06.1975 року.Факт прописки ОСОБА_4 за адресою м.Одеса Хаджибеївська дорога ,227(раніше №84) підтверджується домовою книгою.За життя ОСОБА_4 не отримав правовстановлюючий документ на житловий будинок .

Таким чином ОСОБА_4 фактично був власником вказаного житлового будинку, його права на цей будинок ніким не оспорювались, будинок знаходився в повному володінні та користуванні померлого та членів сім`ї .

Після смерті ОСОБА_4, померлого 22.06.1975 року, мати позивачки ОСОБА_3, яка померла 24.09.2017 року, фактично прийняла спадщину. Відповідно до ст.549 ЦК України( 1963р.) вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, житловим будинком № 227 по Хаджибеївській дорозі в м. Одесі і тому будинок належав їй , як спадкоємцю після смерті чоловіка, батька позивачки ,ОСОБА_4. Відповідно до записів у домової книзі мати позивачки спадкодавець ОСОБА_3 була прописана(зареєстрована) та проживала в указаному будинку з 1957 року і по день смерті,що підтверджується актом №194 від 22.05.2018 року, виданого ОСН комітет мікрорайону «Хаджибеївський» в м.Одесі. Належність спадкового будинку ОСОБА_3 підтверджується технічною документацією на житловий будинок та господарські споруди , який розташовано за адресою: м. Одеса, Хаджибеївська дорога,227, з зазначенням року будівлі, квитанціями про сплату земельного податку, комунальних платежів та страховими свідоцтвами. Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_3 замовляла технічну документацію на газифікацію будинку, на імя матері позивачки були відкриті особові рахунки та укладені договори на постачання електроенергії, газопостачання, на водопостачання та водовідведення.

Однак за життя мати позивачки не отримала правовстановлюючий документ на будинок в порядку спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, померлого 22.06.1975 року.

На підставі викладеного, позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.09.2017 року, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого 22.06.1975 року, на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в місті Одесі по Хаджибеївській дорозі, № 227 та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 104.3 кв.м , житловою площею 37.0 кв.м, допоміжною площею,67.3 кв.м. надвірних споруд літ. «З»сарай, літ. «К» - вбиральня, літ. «Л» - літ.душ, літ. «И» -навіс , 3-7 огорожа, І- замощення, розташованого на земельній ділянці 636 кв.м..

В судове засідання представник позивачки подала заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявилась,однак подала заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність, а також не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 24 вересня 2017 року померла мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3. Смерть зареєстрована Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 9782 від 25 вересня 2017 року.

Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме :житловий будинок з надвірними спорудами , який розташований в місті Одесі по Хаджибеївській дорозі, № 227(раніше №84). Згідно технічного паспорту будинок № 227 складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 104.3 кв.м , житловою площею 37.0 кв.м, допоміжною площею,67.3 кв.м. надвірних споруд літ. «З»сарай, літ. «К» - вбиральня, літ. «Л» - літ.душ, літ. «И» -навіс , 3-7 огорожа, І- замощення, розташованого на земельній ділянці 636 кв.м..

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_3 є позивачка- дочка померлої, ОСОБА_1. Спадкоємцем за законом пятої черги після смерті ОСОБА_3 є онука ОСОБА_2 - відповідач по справі. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає. Чоловік померлої ОСОБА_4, помер 22.06.1975 року.

Позивачка звернулась до нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами , який розташований в місті Одесі по Хаджибеївській дорозі, № 227(раніше №84).. Листом № 195/02-14 від 03.05.2018 року нотаріус розяснила їй, що для оформлення спадщини нею надано для огляду договір на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, укладений між Житловим управлінням виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів трудящих і ОСОБА_4 та посвідчений Одеською державною нотаріальною конторою 21 лютого 1955 року за р. №1-1761, але на запит нотаріуса КП «БТІ» Одеської міської ради від 05.03.2018 року за № 492659.36.18 надало відповідь, що за ОСОБА_4, станом на 31 грудня 2012 року не зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою: м.Одеса Хаджибеївська дорога,227(раніше 84). За даним Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 та за ОСОБА_4, право власності на житловий будинок за адресою: місто Одеса, Хаджибеївська дорога,227 не зареєстроване. З огляду на викладене нотаріус позивачці рекомендувала звернутися до суду для захисту прав в судовому порядку, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на це майно.

За твердженнями позивачки вказаний житловий будинок належав спадкодавцю ОСОБА_3 , відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, так як вона фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, який помер 22.06.1975 року. ОСОБА_5 вступила в управління спадковим майном після його смерті, але не отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був зареєстрований 29.04.1951 року, про що свідчить свідоцтво про одруження. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 було присвоєно прізвище ОСОБА_4.

Житловий будинок з надвірними спорудами ,розташований в м.Одесі , Хаджибеївська дорога,227, належав її померлому батькові ОСОБА_4 , що підтверджується рішенням від 25.12.1954 року Виконкому Одеської міської Ради депутатів трудящих за № 1018 про відведення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво ОСОБА_4, площею 600 кв.м. за адресою Хаджибеївська дорога,84(нині №227); На виконання вказаного рішення, на підставі проекту Головного архітектора м.Одеси, було передано вказану земельну ділянку ОСОБА_4, про що свідчить акт встановлення меж від 03.01.1955 року за підписом представника Управління Головного архітектора міста ; 21 лютого 1955 року між Житловим управлінням виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів трудящих і ОСОБА_4 було укладено договір за р. №1-1761 на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, який був посвідчений Одеською державною нотаріальною конторою 21 лютого 1955 року. Відповідно до п.5 вказаного Договору ОСОБА_4 зобовязався почати будівництво не пізніше 28.02.1955 року та повністю його закінчити не пізніше 28.02.1958 року.

Як вбачається з технічного паспорту , виконаного Одеським міжміським БТІ від 29.06.1977 року, будинок було побудовано в 1959 році. Факт прописки за вказаною адресою підтверджується домовою книгою.

Відповідно до акту № 193 від 22.05.2018 року , виданого органом самоорганізації населення «Хаджибеївський» ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.12.1959 року по день смерті 22.06.1975 року.

За життя ОСОБА_4 не отримав правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Таким чином ОСОБА_4 фактично був власником вказаного житлового будинку, його права на цей будинок ніким не оспорювались, будинок знаходився в повному володінні та користуванні померлого та членів сім`ї .

Відповідно до ст. 529 ЦК України ( 1963 р.), який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, та ст. 1261, 1267 ЦК України ( 2003 р.), на час смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги за законом в є діти та дружина померлого.

На підставі ст.ст.548, 549 ЦК України (1963 р.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4, померлого 22.06.1975 року мати позивачки ОСОБА_3, яка померла 24.09.2017 року, фактично прийняла спадщину. Відповідно до ст.549 ЦК України( 1963р.) вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, житловим будинком № 227 по Хаджибеївській дорозі в м. Одесі і тому будинок належав їй , як спадкоємцю після смерті чоловіка, батька позивачки ,ОСОБА_4. Відповідно до записів у домової книзі мати позивачки спадкодавець ОСОБА_3 була прописана(зареєстрована) та проживала в указаному будинку з 1957 року і по день смерті,що підтверджується актом №194 від 22.05.2018 року, виданого ОСН комітет мікрорайону «Хаджибеївський» в м.Одесі

Належність спадкового будинку ОСОБА_3 підтверджується технічною документацією на житловий будинок та господарські споруди, який розташований за адресою: м. Одеса, Хаджибеївська дорога,227, з зазначенням року будівлі, квитанціями про сплату земельного податку, комунальних платежів та страховими свідоцтвами. Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_3 замовляла технічну документацію на газифікацію будинку, на імя матері позивачки були відкриті особові рахунки та укладені договори на постачання електроенергії, газопостачання, на водопостачання та водовідведення, що підтверджується матеріалами справи.

Однак за життя мати позивачки не отримала правовстановлюючий документ на будинок в порядку спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, померлого 22.06.1975 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування п. 23 , Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Такими доказами при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування є записи у погосподарських книгах підтверджують право власності на житловий будинок та оцінюються судом у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленням органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до постанови КМ України від 17.10.2013 року №868 « Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документом , що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку,садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди,прибудови до них,побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна .

Належність будинку побудованого до 05.08.1992 року, то відповідно до пункту 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року за № 127, зареєстрованого в Мінюсті України 10.07.2001 року № 582/5773 (із змінами та доповненнями) такі будівлі не є самочинними.

Оскільки спадковий житловий будинок по Хаджибеївській дорозі,227 в м. Одесі побудований в 50-х роках, тому вважається таким, що прийнятий в експлуатацію та не є самочинним будівництвом, про що свідчить технічний паспорт , який виготовлений станом на 22.06.2018 року ТОВ «Одеса ОСОБА_7».

Отже , ОСОБА_3 фактично була власником вказаного житлового будинку, її права на цей будинок ніким не оспорювались, будинок знаходився в повному володінні та користуванні померлої та членів її сім`ї.

Позивачка, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, але у неї відсутні умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, тому вона звернулася до суду з відповідною позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3. , померлої 24.09.2017 року, на житловий будинок з надвірними спорудами , який розташований в місті Одесі по Хаджибеївській дорозі ,227 та складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 104.3 кв.м , житловою площею 37.0 кв.м, допоміжною площею,67.3 кв.м. надвірних споруд літ. «З»сарай, літ. «К» - вбиральня, літ. «Л» - літ.душ, літ. «И» -навіс , 3-7 огорожа, І- замощення, розташованого на земельній ділянці 636 кв.м..

Стаття 41 Конституції України, стаття 328 ЦК України зазначають, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.524, 529,549,560 ЦК України в ред.1963 року, ст.ст.316, 328, 344, 392 ЦК України в ред.2003 року, нормами прикінцевих та перехідних положень ЦК України в ред.2003 року та розясненнями ВССУ від 16.05.2013 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» , ст.ст. 2,5,10,12,200,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.09.2017року, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4,померлого 22.06.1975 року, на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в місті Одесі по Хаджибеївській дорозі , № 227, та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 104.3 кв.м , житловою площею 37.0 кв.м, допоміжною площею 67.3 кв.м., який в цілому складається з цокольного поверху: 1-1 їдальня, площею 8.6 кв.м., 1-2 комора, площею 11,9 кв.м., 1-3 коридор, площею 2.2 кв.м.,1-4 кухня, площею 7.9 кв.м., 2-3 гараж, площею 21.1кв.м.; I поверх:3-1коридор, площею 6.1 кв.м., 3-1а санвузол,площею3.3 кв.м.,3-2 коридор ,площею 6.2 кв.м., 3-3 житлова кімната,площею 17,9 кв.м., 3-4 житлова кімната,площею 9,0 кв.м., 3-5 житлова кімната,площею 10.1 кв.м., надвірних споруд літ. «З» сарай, літ. «К» - вбиральня, літ. «Л» - літ.душ, літ. «И» -навіс , 3-7 огорожа, І- замощення, розташованого на земельній ділянці площею 636 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя

Складено та підписано 13.07.18