Провадження № 2/369/180/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27.06.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Ковриженко М.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Горбатенко Алли Володимирівни,

представника третьої особи Сірик Олени Олександрівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш», про стягнення грошової компенсації за порушені авторські права,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до відповідача ТОВ «Експансія» про стягнення грошової компенсації за порушені авторські права.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що в 2011 році вона створила твір образотворчого мистецтва, а саме картину під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2».

В 2012 році своєю творчою працею вона створила твір образотворчого мистецтва - картину під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Позивач зазначила про те, що її авторство на вищевказані твори підтверджується її підписом на кожній картині, як це передбачено ч. 1 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Додатково вона зареєструвала своє авторське право у Державному департаменті інтелектуальної власності при Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України, згідно ч. 5 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права», про що було видано свідоцтво про реєстрацію авторського права № НОМЕР_1 від 12 вересня 2017 року.

Також позивач зазначила, що вона є власником виключних прав на твори образотворчого мистецтва - картини під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2».

04 серпня 2017 року в гіпермаркеті «Фоззі» господарську діяльність, в якому здійснює ТОВ «Експансія» за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 37, здійснювалось розповсюдження товарів: «Блокнот» штрих код - 988; Арт.: БЛ-165х165-Ннт-80-Чл-15-222 на лицевій стороні якого протиправно використано твір ОСОБА_4, а саме картину під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» (2012 рік); «Блокнот» штрих код -988; Арт.: БЛ-165х165-Ннт-80-ЧЛ-15-221, на лицевій стороні якого протиправно використано твір ОСОБА_4, а саме картину під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» (2011 рік); «Блокнот» штрих код - 988; Арт.:БЛ-165х165-Инт-80-Чл-15-224, на лицевій стороні якого протиправно використано твір ОСОБА_4, а саме частину картини під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» (2011 рік).

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» примірники товарів, що реалізувалися ТОВ «Експансія» є контрафактними, так як містять у своїй структурі належні виключно ОСОБА_4 об'єкти авторського права, без дозволу на використання, ні самих товарів, ні його самостійних частин.

Факт розповсюдження (реалізація, продаж) ТОВ «Експансія» контрафактних примірників товарів є фактами піратства і як вивід порушеннями прав ОСОБА_4 у відповідності до п. б) ч. 1 ст. 30 Закону України «Про авторське право і суміжні права», згідно якого, порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників товарів.

Розмір компенсації визначається судом, виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (п. «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Суми компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат буде достатньо для поновлення майнових авторських прав, що в еквіваленті складає: 3 (кількість реалізованих контрафактних примірників творів) х 10 (мінімальних заробітних плат) х 3200 (одна заробітна плата Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік) = 96 000 грн.. З ТОВ «Експансія» підлягає стягненню сума компенсації в розмірі 96 000 грн..

21 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до ТОВ «Експансія», в якій запропонувала врегулювати спір в досудовому порядку, однак ТОВ «Експансія» не надав жодної відповіді.

Матеріальні об'єкти (носії), в яких втілено твори знаходяться в приватній власності інших осіб, проте на день зазначеного факту реалізації товарів ТОВ «Експансія» у ОСОБА_4 залишились всі немайнові авторські права, а також виключні (майнові) права на вказані товари.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 19, 317, 432, 438, 439, 440, 441 ЦК України, ст. ст. 1, 14, 15, 50, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», позивач ОСОБА_4 просила захистити її права, порушені ТОВ «Експансія» авторські права на твори образотворчого мистецтва -картини під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_1», шляхом стягнення з ТОВ «Експансія» на її користь суму компенсації в розмірі 96 000,00 грн..

У судовому засіданні від 14 грудня 2017 року до участі в справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш».

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Експансія» позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ТОВ «Компанія «Фреш» заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 3 Цивільного кодексу України передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 «Збірник творів образотворчого мистецтва художниці ОСОБА_4» автором є ОСОБА_4.

В позовній заяві позивач ОСОБА_4 зазначила, що в 2011 році своєю творчою працею вона створила твір образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», а в 2012 році створила твір образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Як зазначила у своїй позовній заяві позивач ОСОБА_4, що в гіпермаркеті «Фоззі» господарську діяльність, в якому здійснює ТОВ «Експансія» за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, № 37, було виявлено розповсюдження товарів: «Блокнот» штрих код - 988; Арт.: БЛ-165х165-Ннт-80-Чл-15-222, на лицевій стороні якого протиправно використано твір ОСОБА_4, а саме картину під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» (2012 рік); «Блокнот» штрих код - 988; Арт.: БЛ-165х165-Ннт-80-ЧЛ-15-221, на лицевій стороні якого протиправно використано твір ОСОБА_4, а саме картину під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» (2011 рік); «Блокнот» штрих код - 988; Арт.:БЛ-165х165-Инт-80-Чл-15-224, на лицевій стороні якого протиправно використано твір ОСОБА_4, а саме частину картини під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» (2011 рік).

На підтвердження продажу вказаної продукції до позовної заяви позивачем ОСОБА_4 був наданий фіскальний чек від 04 серпня 2017 року на купівлю блок120BourA4Кліт7БЦ на суму 435 грн. 60 коп., а також ксерокопію фотознімку (а.с.17, 18, 19), на якому зображений штрих-код № 988.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Експансія» здійснювало придбання товару, а саме блокноти із штрих-кодом 988 (блокнот інтегр. 165х165 80 арк., чисті аркуші) на підставі Договору поставки № 100 від 01 червня 2017 року, який був укладений з ТОВ «Компанія «Фреш» ().

Відповідно до п. 7.6 договору поставки № 100 від 01 червня 2017 року передбачено, що у випадку накладення контролюючими органами на покупця штрафних санкцій та інших санкцій, а також у випадку звернень із заявами, претензіями, позовами третіх осіб до покупця з приводу відшкодування збитків та/або сплати грошових стягнень, застосування іншої відповідальності у справах про порушення прав інтелектуальної власності, що безпосередньо або опосередковано стосуються товару, який постачається згідно з даним договором, постачальник зобов'язаний відшкодувати покупцеві заподіяні збитки, а також суму зазначених санкцій та відшкодування, протягом 10 банківських днів з моменту надіслання покупцем відповідної письмової вимоги.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 16 серпня 2017 року до Договору поставки № 100 від 01 червня 2017 року ТОВ «Компанія «Фреш», як виробник та постачальник товару, взяло на себе зобов'язання у разі виникнення будь-яких претензій з боку третіх осіб та/або компетентних державних органів, у тому числі щодо порушення авторських прав та/або інтелектуальних прав, у зв'язку з реалізацією товару, нести всю відповідальність за спричинену шкоду та збитки.

Згідно наказу № 04/10/2-п від 04 жовтня 2017 року, виданий ТОВ «Експансія» вбачається, що «Блокнот Bourgeois» 165х165 80 арк., артикул 95/720541, кількість 7 шт., магазин за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 37, знято з реалізації з 04 жовтня 2017 року та передано товар на розподільчий центр Товариства для подальшого його повернення постачальнику ТОВ «Компанія «Фреш» (а.с. 81).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до ст. 16 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 424 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності є: право на використання об'єкта права інтелектуальної власності; виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності; виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до положень ст. 435 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Згідно ч. 1 ст. 437 ЦК України авторське право виникає з моменту створення твору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 ЦК України автору твору належать особисті немайнові права, встановлені статтею 423 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 441 ЦК України використання твору є його опублікування (випуск у світ); відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; переклад; переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; публічне виконання; продаж, передання в найм (оренду) тощо; імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір; ім'я автора - сукупність слів чи знаків, що ідентифікують автора: прізвище та ім'я автора; прізвище, ім'я та по батькові автора; ініціали автора; псевдонім автора; прийнятий автором знак (сукупність знаків) тощо. Контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема, з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: а) вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав; б) піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення; в) плагіат - оприлюднення (опублікування), повністю або частково, чужого твору під іменем особи, яка не є автором цього твору; г) ввезення на митну територію України без дозволу осіб, які мають авторське право і (або) суміжні права, примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, програм мовлення; д) вчинення дій, що створюють загрозу порушення авторського права і (або) суміжних прав; е) будь-які дії для свідомого обходу технічних засобів захисту авторського права і (або) суміжних прав, зокрема виготовлення, розповсюдження, ввезення з метою розповсюдження і застосування засобів для такого обходу; є) підроблення, зміна чи вилучення інформації, зокрема в електронній формі, про управління правами без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав чи особи, яка здійснює таке управління; ж) розповсюдження, ввезення на митну територію України з метою розповсюдження, публічне сповіщення об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, з яких без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав вилучена чи змінена інформація про управління правами, зокрема в електронній формі.

Відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про авторське право і суміжні права» захист особистих немайнових і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав здійснюється в порядку, встановленому адміністративним, цивільним і кримінальним законодавством.

Відповідно до вимог ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. Серед яких - право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» № 5 від 04.05.2010 року встановлено, що авторське право виникає в силу факту створення інтелектуальною творчою працею автора або співавторів твору науки, літератури і мистецтва. Твір вважається створеним з моменту первинного надання йому будь-якої об'єктивної форми з урахуванням суті твору (зокрема, письмової форми, електронної форми, речової форми). Якщо не доведено інше, результат інтелектуальної діяльності вважається створеним творчою працею. Правова охорона поширюється як на оприлюднені, так і на не оприлюднені, як на завершені, так і на не завершені твори, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо). Відповідно до статті 9 Закону № 3792-XII частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Таким чином, назва твору, фрази, словосполучення та інші частини твору, які можуть використовуватися самостійно, підлягають охороні як об'єкт авторського права тільки у тому випадку, коли вони є результатом творчої діяльності автора і є оригінальними. Передбачена Законом № 3792-XII правова охорона поширюється тільки на форму вираження твору і не поширюється на будь-які ідеї, теорії, принципи, методи, процедури, процеси, системи, способи, концепції, відкриття, навіть якщо вони виражені, описані, пояснені, проілюстровані у творі. Майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

У позовній заяві позивач ОСОБА_4 зазначила, що відповідач допустив порушення її виключних майнових прав та розповсюджував контрафактний товар, який містить в своїй структурі належні їй об'єкти авторського права.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» № 5 від 04 травня 2010 року встановлено, що позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства. Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону № 3792-XII при використанні ним

об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди.

У позовній заяві позивач ОСОБА_4 стверджувала, що також підтвердив у судовому засіданні її представник, що на блокноті, який був придбаний в магазині «Фоззі» за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 37, зі штрих кодом - 988; Арт.: БЛ-165х165-Ннт-80-Чл-15-222 на лицевій стороні якого протиправно використано твір образотворчого мистецтва, який належить ОСОБА_4 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» (2012 рік); «Блокнот» штрих код - 988; Арт.: БЛ-165х165-Ннт-80-ЧЛ-15-221, на лицевій стороні якого протиправно використано твір образотворчого мистецтва, який належить ОСОБА_4 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» (2011 рік); «Блокнот» штрих код - 988; Арт.:БЛ-165х165-Инт-80-Чл-15-224, на лицевій стороні якого протиправно використано твір образотворчого мистецтва, який належить ОСОБА_4 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» (2011 рік).

У судовому засіданні був оглянутий CD-диск, на якому міститься відеофайл із зображенням того, як невідомий чоловік, який представився представником позивача ОСОБА_4, придбавав у магазині три блокноти на загальну суму 435,60 грн..

Суд критично оцінює даний доказ, оскільки на блокнотах, які були придбані невстановленою особою, лише візуально зображені малюнки на обкладинках вищевказаних блокнотів, які нібито схожі на зображення, про які зазначила позивач ОСОБА_4 у своїй позовній заяві. Однак, стверджувати, що це саме зображення із збірника творів образотворчого мистецтва художниці ОСОБА_4», неможливо. Без спеціальних знань суд позбавлений можливості встановити чи дійсно зображення на лицьовій стороні придбаних блокнотів є відтворенням творів образотворчого мистецтва, які створила ОСОБА_4.

Разом з тим, суд зазначає, що ні позивачем, ні її представником у судовому засіданні не доведено, що твори, про які позивач зазначила у своїй позовній заяві, а саме твір образотворчого мистецтва «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» та « ІНФОРМАЦІЯ_3» належать їй, ОСОБА_5, як автору на праві інтелектуальної власності.

Слід зазначити, що у відповіді на відзив на позовну заяву ТОВ «Експансія» представник позивача зазначив, що у випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим у встановленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав. Однак, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем та її представником було надано лише свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 «Збірник творів образотворчого мистецтва художниці ОСОБА_4», автором яких є ОСОБА_4, однак суду неможливо встановити, які саме твори образотворчого мистецтва входять до даної збірки. Також суду неможливо визначити чи входять до даної збірки твори образотворчого мистецтва, а саме твори «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» та « ІНФОРМАЦІЯ_3».

Враховуючи, що позивачем не було доведено той факт, що відповідач розповсюджує контрафактний товар із зображенням, автором якого є позивач ОСОБА_4, тому неможливо стверджувати, що відповідач порушив авторські права позивача, а тому в даному випадку відсутні підстави для покладання на відповідача відповідальності за порушення авторських прав.

Оскільки ні позивач ні, його представник не довели суду, що відповідач здійснювала розповсюдження контрафактної продукції, тому заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача ТОВ « Експансія» компенсації за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 96 000 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів в обґрунтування заявлених вимог, що відповідач ТОВ «Експансія» здійснював розповсюдження контрафактної продукції, а тому позовні вимоги позивача ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача ТОВ «Експансія» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., то суд відмовляє в їх задоволенні відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України.

Керуючись п. 12 Постанови Пленуму Верховоного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» № 5 від 04 травня 2010 року, ст. ст. 1, 50, 51, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст. ст. 424, 435, 437, 438, 441 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 137, 141, 259, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш», про стягнення грошової компенсації за порушені авторські права відмовити.

Повний текст рішення складено 12 липня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.