Справа № 177/657/18
Провадження № 2/177/602/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 липня 2018 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Маракуца І. В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що в період з 22.11.2003 по 26.05.2006 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 26.05.2006 розірвано.

В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2005 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти в розмір 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця, до досягнення донькою повноліття.

Позивач зазначає, що з часу ухвалення рішення матеріальний стан відповідача покращився, оскільки його діти від першого шлюбу Олександра та Валерія, на утримання яких відповідач надавав добровільно матеріальну допомогу, що було враховано судом при ухвалені рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, досягли повноліття та не потребують матеріальної допомоги від відповідача. Крім того, в цей час відповідач придбав житловий будинок в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області. Він є засновником СФГ «Кристал», а також з жовтня 2017 року, щомісяця, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452,00 грн.

В той час як її матеріальне становище погіршилося, оскільки її доходи значно зменшилися, останні декілька років донька часто хворіла, тому вона була вимушена звільнитися з роботи з КФ КБ «Приватбанк» за власним бажанням, аби мати можливість приділяти більше уваги своїй донці. Також, 05.01.2018 року вона зареєстрована фізичною особою-підприємцем, однак доходи до теперішнього часу від підприємницької діяльності відсутні, тому вона не може в повній мірі забезпечувати потреби дитини, яка хворіє та навчається у 8 класі Криворізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 20 з поглибленим вивченням німецької мови, і потребує додаткових витрат на проїзд до школи з с. Лозуватка до м. Кривого Рогу.

Позивач зазначає, що розмір аліментів визначений рішенням суду на сьогоднішній день є недостатнім для матеріального утримання дитини, унеможливлює утримання дитини навіть в мінімальних умовах, тому просить суд збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.07.2005 року з ОСОБА_4 на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Позивач також пояснювала, що розмір аліментів встановлений судом недостатній для належного утримання спільної з відповідачем доньки, Відповідач в додаткових витратах на доньку участі не приймає, взагалі не спілкується з дитиною, та не приймає участі у її вихованні. Натомість, має можливість придбати нерухомість.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги позивача не визнав, посилаючись на те, що матеріальне становище відповідача з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, не покращилося, оскільки в теперішній час відповідач має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалідом та потребує постійного догляду. Крім того, з 2017 року відповідач сам є інвалідом ІІ групи та потребує постійного лікування, на що витрачає значні грошові суми. Також, зазначив, що він дійсно є засновником та керівником СФГ «Кристал», однак враховуючи складну економічну ситуацію та щорічне зростання розміру орендної плати за землю, його єдиним доходом є заробітна плата на посаді керівника вказаного СФГ, власних земельних ділянок, які б могли приносити додатковий прибуток внаслідок їх обробки відповідач не має, у звязку з чим просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Вказані обставини представник відповідача виклав в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву, яка подана в порядку та строки встановлені ЦПК України (а.с. 68-71).

Позивач також скористалася своїм правом та в порядку ст.. 179 ЦПК України подала відповідь на відзив (а.с. 82-84), яка прийнята судом.

Суд, вислухавши позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 26.05.2006 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 028809 (а.с. 20).

В шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-КИ № 016751 (а.с. 21). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 36).

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2005 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмір 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця, до досягнення донькою повноліття (а.с. 14-16).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_5 є керівником та засновником СФГ «Кристал» (а.с. 26-30), однак як зазначив у відзиві на позовну заяву та підтвердив в судовому засіданні представник відповідача, в теперішній час від зазначеної діяльності єдиним доходом ОСОБА_4 є заробітна плата на посаді керівника вказаного СФГ, що підтверджується відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно яких заробітна плата ОСОБА_4 в період з ІІ кварталу 2017 року по І квартал 2018 року склала 1782,00 грн. (а.с. 66). Власних земельних ділянок, які б могли приносити додатковий прибуток в наслідок їх обробітку відповідач не має, що підтверджується листом відповіддю від 16.03.2018 року наданого Криворізьким РВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області (а.с. 39).

З посвідчення № 559732 вбачається, що ОСОБА_5 є інвалідом ІІ групи (а.с. 73) та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452, 00 грн., щомісяця (а.с. 38).

Згідно довідки № 32 від 02.05.2018 року, донька ОСОБА_4 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 72), перебуває на диспансерному обліку з 26.11.2015 року та потребує домашнього догляду з 07.05.2018 року (а.с. 75).

Отже, з наданих відповідачем доказів та пояснень його представника вбачається, що з часу ухвалення рішення Криворізьким районним судом Дніпропетровської області від 15.07.2005 року, матеріальний стан відповідача не покращився. Його доньки від першого шлюбу Олександра та Валерія, на утримання яких відповідач надавав добровільно матеріальну допомогу, що було враховано судом при ухвалені рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, досягли повноліття та не потребують матеріальної допомоги від відповідача. На вказану обставину, як на підставу поліпшення матеріального становища відповідача посилалися позивач, однак за цей час у нього народилася ще одна донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 72), яка у звязку із захворюванням потребує домашнього догляду (а.с. 75).

Судом при постановленні рішення про стягнення аліментів також враховано, що ОСОБА_5 є здоровою, працездатною людиною, однак на даний час стан здоровя відповідача погіршився, він в 2015 році визнаний інвалідом ІІ групи (а.с. 73) та потребує постійного лікування, на придбання ліків витрачає значні кошти, що підтверджується виписками із медичних карток хворого за період з 2015 по 2017 рік, 2006 рік та наявними у відповідача квитанціями про оплату медикаментів ( а.с. 88-95).

Посилання позивача як на доказ покращення матеріального становища відповідача факт придбання ним 16.09.2015 житлового будинку в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, суд не може прийняти до уваги, оскільки позивачем не доведено, що вартість придбаного відповідачем зазначеного житлового будинку перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Щодо матеріального становища позивача, суд враховує, що вона з 05.01.2018 року зареєстрована фізичною особою-підприємцем (а.с. 25), на даний час не отримує доходу від діяльності. Позивач стверджує, що дитина часто хворіє та потребує постійного догляду, у звязку з чим вона звільнилася з роботи 18.12.2017 року за власним бажанням (а.с. 40-41). Однак, на підтвердження обставин щодо хвороби дитини та неотримання позивачем доходу, позивач не надала належних та допустимих доказів: суду надані витяги з медичних карток, з яких неможливо зрозуміти кому вони належать та які поставлені діагнози.

Отже, суд, враховуючи матеріальний стан обох сторін по справі та те, що відповідач є інвалідом ІІ групи, на його утриманні знаходиться дитина від другого шлюбу, яка потребує постійного догляду, те, що позивач не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження всіх фактичних обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог доходу, у зв'язку з чим в задоволені даного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 255, 259, 263, 264, 265, 293 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 192 Сімейного Кодексу України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду буде складений не пізніше 13.07.2018.

Суддя: