Провадження № 22-ц/779/891/2018
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи КЕЧ району Микитюка А.І.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Івано-Франківський обласний комісаріат, Івано-Франківський КЕЧ району про зобов`язання виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради розглянути питання про виключення з числа службових квартири без клопотання Івано-Франківської КЕЧ району, начальника Івано-Франківського гарнізону та командира військової частини, з апеляційною скаргою представника виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив зобов`язати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради розглянути питання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 без клопотання Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини (далі - КЕЧ) району, начальника Івано-Франківського гарнізону та командира військової частини.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що після звільнення з військової служби в органах СБУ 24 листопада 2014 року, його виключено з квартирного обліку УСБУ у Львівській області (останнє місце проходження служби). Позивач вибув до постійного місця проживання його сім`ї в АДРЕСА_2 у квартиру, що була надана рішенням виконкому Івано-Франківської міської ради народних депутатів №140 від 29 квітня 2002 року. На даний час проживає з сім`єю у вказаній службовій квартирі в м. Івано-Франківську, якою на законних підставах користується з 2002 року.

З 27 березня 2015 року на підставі рішення МВК №165 від 27 березня 2015 року перебуває на квартирному обліку в списках загальної черги у складі 4 осіб, що підтверджено довідкою відділу обліку та розподілу житла виконкому Івано-Франківської міської ради від 31 березня 2015 року. Зазначає, що має право на безоплатне отримання жилого приміщення для постійного користування. наданого йому та членам його сім`ї службового приміщення, і не може бути з сім`єю виселений з даного житлового приміщення без надання іншого. Дії відповідача про звільнення займаного службового приміщення вважає порушенням його права та права членів сім`ї на житло. Відповідно до п.3 Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та членам їх сімей надається житло для постійного проживання, зокрема і шляхом виключення з числа службового.

Клопотання про зняття з його квартири статусу службової, з яким звернувся до начальника Івано-Франківського КЕЧ району розглянуте не було, на його повторне звернення у 2015 році надано відповідь, що у зв`язку з не перебуванням позивача на квартирному обліку у Збройних Силах України, житлова комісія Івано-Франківського гарнізону та КЕЧ району не може клопотати по даному питанню перед Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України. Військова частина НОМЕР_1 , якою квартира по АДРЕСА_1 була надана у службове користування розформована, а будинок, у якому вона знаходиться, передано у комунальну власність територіальної громади м. Івано-Франківська.

Оскільки дане житло передано на баланс міськвиконкому, то саме останній має повноваження щодо вирішення питання зміни статусу спірної квартири. Однак, Івано-Франківський МВК відмовив у задоволенні прохання, не передавши питання на засідання виконавчого комітету, оскільки законодавство вимагає клопотання КЕЧ району, начальника гарнізону та командира військової частини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2018 року позов задоволено.

Зобов`язано виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради розглянути на засіданні виконавчого комітету питання щодо виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 без клопотання Івано-Франківського КЕЧ району, начальника Івано-Франківського гарнізону та командира військової частини.

На дане рішення представник виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Вважає оскаржуване рішення ухвалене при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим і незаконним.

Представник апелянта вважає необґрунтованим висновок суду про відсутність у виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради правових підстав для відмови у розгляді питання позивача. Квартира АДРЕСА_3 надавалась ОСОБА_1 як службова не з житлового фонду виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, а при передачі будинку статус службового житла з квартири знятий не був. Судом першої інстанції при ухваленні рішення не взято до уваги, що на законодавчому рівні визначений порядок виключення житлових приміщень з числа службових, згідно якого виключення житлового приміщення з числа службового проводиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Суд першої інстанції всупереч зазначеним вимогам зобов`язав виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради розглянути на засіданні виконавчого комітету питання щодо виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 без клопотання Івано-Франківської КЕЧ району, начальника Івано-Франківського гарнізону та командира військової частини.

Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку у Збройних Силах України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

Вислухавши суддю-доповідача, позивача, який вимоги скарги заперечив, представника третьої особи КЕЧ району, який вимоги скарги визнав, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відсутні підстави для відмови позивачу у розгляді питання щодо виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових, оскільки позивач перебуває на квартирному обліку у відповідача, є ветераном військової служби, полковник запасу СБУ, (календарна вислуга більше 26 років) , проживає у службовому житловому приміщенні разом з членами сім`ї більше 12 років, іншим житлом не забезпечений, а також ним було виконано всі необхідні юридично-значущі для цього дії та подано необхідну документацію для розгляду даного питання, за виключенням документів, які позивач не може отримати не з своєї вини.

Колегія суддів вважає, що такий висновок зроблено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду у цій частині не відповідають обставинам справи, порушено норм матеріального права, що є підставою для його скасування і ухвалення нового судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За статтею 367 ЦПК, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадяни, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із статтею 31 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК УРСР України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Статтею 121 ЖК УРСР України визначено порядок надання жилих приміщень.

Такий порядок щодо військовослужбовців визначений Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року (далі - Порядку) та Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства Оборони України №737 від 30 листопада 2011 року (далі - Інструкція).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з серпня 1987 року по 11 березня 2014 року проходив військову службу, з них в органах СБУ з 17 вересня 1994 року по 11 березня 2014 року.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 СБУ від 03 жовтня 2013 року, виданої полковнику ОСОБА_1 про те, що він під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 (м. Львів) житлом не забезпечувався, перебував на квартирному обліку з 03 березня 1998 року по 03 жовтня 2013 року, загальна черга (а.с. 36).

Протоколом №2 від 27 листопада 2014 року засідання житлово-побутової комісії Управління СБУ у Львівській області відповідно до ч.2 пп.2 п. 26 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень…» виключено ОСОБА_1 з квартирного обліку УСБУ у Львівській області (а.с. 12).

За даними Івано-Франківського ОБТІ від 10 липня 2012 року за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартири або їх частини на праві особистої власності у м. Івано-Франківську не зареєстровано.

Згідно витягу з протоколу №4 засідання житлової комісії в/ч А- 1390 від 03 березня 1998 року зараховано капітана ОСОБА_1 на квартирний облік з 03 березня 1998 року зі складом сім`ї два чоловіки та включено в Книгу обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії в/ч НОМЕР_1 за №6, включено в списки військовослужбовців, які мають право на одержання жилих приміщень на підставі п. 6 ст. 34 ЖКУ, Правил обліку громадян (а.с. 8).

Згідно архівного витягу з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 29 квітня 2002 року №140 затверджено спільні рішення адміністрацій та профкомів підприємств, установ, організацій про розподіл звільнених квартир з власного житлового фонду та надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 як службову військовослужбовцю в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_1 . Склад сім`ї 3 особи (а.с. 39).

30 квітня 2002 року видано ордер №0875 на зайняття службової квартири АДРЕСА_1 без права на жилу площу ОСОБА_1 , його дружині ОСОБА_2 , доньці ОСОБА_3 (а.с. 9).

Також 30 квітня 2002 року між начальником будинкоуправління АДРЕСА_5 та ОСОБА_1 укладено договір найму квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Згідно наказу Голови СБ України від 31 березня 2009 року № 015 військова частина НОМЕР_1 , якою спірна квартира була надана позивачу у службове користування була розформована, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 від 26 березня 2013 року №220, а будинок, в якому знаходиться квартира передано в комунальну власність територіальної громади міста Івано-Франківська. Актом приймання-передачі військового майна від 31 грудня 2008 року підтверджується факт передачі житлового будинку по АДРЕСА_6 , який належав до сфери управління Міноборони, житлово-експлуатаційній організації №3.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 13 травня 2009 року №201 керівником ЖЕО №3 передано, а директором КП «Дирекція замовника» прийнято на баланс житловий будинок по АДРЕСА_6 (а.с. 42-43).

Довідкою КП «Дирекція замовника» від жовтня 2014 року № 2087 підтверджується, що позивач проживає з сім`єю у складі 4 осіб по АДРЕСА_2 та займає житлову площу 29,03 кв.м (а.с. 13).

Згідно абз. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 3 Порядку передбачено надання військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей жилих приміщень для постійного проживання, зокрема і шляхом виключення з числа службового.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла

Пунктом 11 Порядку встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу.

Інструкцією регламентовано процедуру виключення житла з числа службового.

Зокрема пунктом 3.5 визначено, що для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї.

Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в Збройних Силах України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

Питання виключення квартир з числа службових на засіданнях Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України слід розглядати за такими критеріями: для військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі не менше 20 календарних років, а для осіб, звільнених у запас або відставку, які звільнені з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі - незалежно від вислуги років; для сімей померлих (загиблих) військовослужбовців, сімей, які мають у своєму складі інвалідів та тяжкохворих».

Колегія суддів вважає, що спосіб захисту, з яким позивач звернувся до суду, а саме зобов`язання Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради розглянути питання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 без клопотання Івано-Франківської КЕЧ району, начальника Івано-Франківського гарнізону та командира військової частини суперечить Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року та Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства Оборони України №737 від 30 листопада 2011 року, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У випадку, якщо позивач вважає, що орган чи посадова особа діють не у межах своїх повноважень, чи порушують або не визнають його житлові права, може звернутись до суду з позовом обравши правильний спосіб захисту, зокрема зобов`язати вчинити конкретну дію з метою захисту.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задовольнити.

Рішення на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Івано-Франківський обласний комісаріат, Івано-Франківський КЕЧ району про зобов`язання виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради розглянути питання про виключення з числа службових квартири без клопотання Івано-Франківської КЕЧ району, начальника Івано-Франківського гарнізону та командира військової частини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено 17 липня 2018 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта