Справа № 527/1214/18
провадження 2/527/587/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Левицької Т. В.,

при секретареві судового засідання Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду вм. Глобине цивільну справу № 527/1214/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

25.06. 2018 позивач звернувся до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між ним та відповідачем.

В своїй заяві позивач зазначив, що вони з відповідачем 11 березня 1994 року уклали шлюб, від якого мають спільну доньку, яка досягла повноліття, з серпня 2017 року фактично припинили шлюбні відносини. Протягом останніх років стосунки між ними розладились, зникло взаєморозуміння і повага, втрачено почуття кохання, спільне господарства не ведеться. Спільне подружнє життя суперечить його інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, шлюб укладений між ним та відповідачем ОСОБА_3 райвідділом ЗАГС, актовий запис №24 - розірвати.

В судове засідання позивач не зявився подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 11 березня 1994 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ОСОБА_3 райвідділом ЗАГС, актовий запис № 24.

Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, проживають за різними адресами, спільного домашнього господарства не ведуть. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ст.ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст. ст. 24, 104, 105, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 82, 198, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований ОСОБА_3 райвідділом ЗАГС11 березня 1994 року, актовий запис № 24 - розірвати.

Рішення суду, після набрання ним законної чинності, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п. п. п. 15.5 п. п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області.

Повне найменування сторін :

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактичне місце проживання:Полтавська область, АДРЕСА_1, НОМЕР_1, рнокпп НОМЕР_2)

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 ) .

Суддя Т. В. Левицька