Справа №345/1151/18
Провадження № 2/345/748/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 18.02.2014 року помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Весела,27 в с.Новиця Калуського району Івано-Франківської області.

Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у видачі даного документа, так як відповідно до ст. 356 ЦК України слід визначити частки кожного члена колгоспного двору.

Просить суд визнати за нею право власності на вищезазначене нерухоме майно, оскільки вона являється спадкоємцем першої черги та належним чином прийняла спадщину після смерті батька.

В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 11.02.2014 року помер батько позивачки ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

Після його смерті дочка ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак постановою від 30.05.2017 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як у спадкоємця відсутній документ, який визначив би частки співвласників у праві спільної сумісної власності на домоволодіння домоволодіння № 27 по вул. Весела в с. Новиця Калуського району Івано-Франківської області - (а.с. 7).

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на жилий будинок від 04.01.1989 року, яке видане на підставі рішення виконкому Калуської районної ради народних депутатів № 61 від 14.04.1988 року, домоволодіння по вул. Весела, 27 в с. Новиця Калуського району належить членам колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_3 - (а.с. 13).

З довідки №388 від 01.03.2018 року, яка видана виконавчим комітетом Новицької сільської ради, вбачається, що згідно із записом в господарській книзі за № 4 за 1986-1990 року господарство ОСОБА_3, що знаходиться у с. Новиця по вул. Зеленій № 27 Калуського району Івано-Франківської області, відноситься до категорії колгоспний двір. Станом на 01.01.1991 року категорія господарства змінена на «робітнийчий двір» - (а.с.15).

Згідно даних, що містяться в технічному паспорті, спадкове домоволодіння складається з житлового будинку (літера «А»), стайні (літера «Б»), стодоли (літера «Б1»), убиральні (літера «Г»), літньої кухні (літера «Д»), навісу (літера «Е»), криниці (№1,6), огорожі (№ 2,3), воріт (№ 5) - (а.с. 8-10).

Відповідно до статей 120,123 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору безпосередньо належить його членам на праві сумісної власності, кожний з них має рівну частку. Разом з тим, суд вважає, що виділити частки у спільній сумісній власності на домоволодіння неможливо у звязку із смертю спадкодавця.

Відповідач по справі згідно даних по господарської книзі є членом колгоспного двору, однак претензій до спадкового майна не має, витрат по його утриманню теж не несе, своєї частки в даному майні не витребовували.

На момент відкриття спадщини цивільні правовідносини сторін були врегульовані Цивільним кодексом УРСР в редакції 1963 р.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст.549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Дочка спадкодавця ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька. Відповідач по справі претензій до спадкового майна не має, на майно колгоспного двору не претендує.

Заповіт та спадковий договір від імені спадкодавця не укладався, тому суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 120,123, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 11.02.2014 року, а саме: на житловий будинок з господарськми будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Весела,27 в с.Новиця, Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: