Ухвала

03 липня 2018 року

м. Київ

справа № 447/1740/15-ц

провадження № 61-37712ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року, ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 02 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 02 травня 2018 року заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року залишене без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року, ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 02 травня 2018 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником ухвала Миколаївського районного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, в частині оскарження зазначеної ухвали, слід відмовити.

Разом з тим, подана касаційна скарга, в частині оскарження заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року та постанови Апеляційного суду Львівської області від 02 травня 2018 року, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

На підтвердження оплати судового збору заявнику необхідно надати суду оригінал квитанції (платіжного доручення) про оплату.

За подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Враховуючи заявлені позовні вимоги, судовий збір за подання касаційної скарги становить 487 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

У порушення вимог пунктів 5, 8 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та дата отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено в касаційній скарзі всіх учасників справи, їхнє місцезнаходження або місце проживання чи перебування, а саме: ОСОБА_2

За таких обставин, відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 листопада 2015 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 02 травня 2018 року залишити без руху та надати строк для усунення зазначеного вище недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та її буде повернуто заявнику.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 листопада 2017 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк