Справа 165/465/18
Провадження 2/165/312/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Волиньвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

встановив:

22 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП "Волиньвугілля" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

23 березня 2018 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, просить стягнути з ДП «Волиньвугілля» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 22 грудня 2009 року працював підземним гірничомонтажником 4-го розряду на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», 27 листопада 2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, згідно ст.38 КЗпП України з виплатою трьохмісячного середнього заробітку. При звільненні з роботи підприємство повинно було виплатити йому заборгованість по заробітній платі, проте виплату здійснило лише 21 лютого 2018 року. Оскільки ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» на момент звільнення не провело з ним повного розрахунку, сума середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку при звільненні, складає 20992,52 грн. Просить стягнути з відповідача в свою користь 20992,52 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.10.2017 по 20.02.2018 включно.

Суддя Нововолинського міського суду, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, за клопотанням позивача, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, а суд в ухвалі від 26 квітня 2018 року прийшов до висновку, що розгляд справи слід здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.23).

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, останній подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити (а.с.14-15).

У судове засідання представник відповідача не з'явився, представник ДП «Волиньвугілля» за довіреністю ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за відсутності представника відповідача (а.с.26).

Дослідившиматеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставним і підлягає задоволенню.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що він працював підземним гірничомонтажником 4-го розряду на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», 27 листопада 2017 року був звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, згідно ст.38 КЗпП України з виплатою трьохмісячного середнього заробітку (а.с.4).

Із довідки ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» від 14 лютого 2018 року №69слідує, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становила 361,94 грн. (а.с.6).

Згідно повідомлення ДП «Волиньвугілля» від 25.04.2018 заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 відсутня, остання виплата була здійснена 21.02.2018 (а.с.26).

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно із ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Згідно п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньоденної заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Таким чином, у звязку з тим, що відповідач не провів розрахунків із ОСОБА_1 у день звільнення, ДП «Волиньвугілля» повинно виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а саме: з 28 листопада 2017 року (наступного дня після звільнення) по 20 лютого 2018 року (останнього дня, що передує дню виплати), виходячи із розрахунку: 361,94 грн. (середньоденна заробітна плата) x 58 (робочих днів затримки розрахунку) = 20992,52 грн.

Враховуючи наведеніобставини, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь ОСОБА_1 20992,52 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 28 листопада 2017 року по 20 лютого 2018 року включно.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. 141, ст.258, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.279 ЦПК України, на підставі ст.116, ст.117 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля» (45400, м. Нововолинськ, вул. Луцька, 1, ) в користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) 20992 (двадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто дві) грн. 52 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 листопада 2017 року по 20 лютого 2018 року включно.

Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля» (45400, м. Нововолинськ, вул. Луцька, 1, ) в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В.Василюк