Провадження № 2/520/2992/18
Київський районний суд м. Одеси
У складі головуючого судді Калашнікової О.І.,
При секретарі судового засідання Шеховцевій О.В.
За участю представника ОСОБА_1
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 акціонерне товариство «УкрСибБанк» про припинення договору поруки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 Акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про припинення іпотечного договору,
12.12.2017 року позивач надала до суду заяву про забезпечення доказів шляхом витребування від ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект» фінансових документів (виписки по рахунку, розрахунки боргу за тілом кредиту, за відсотками, за пенею за комісією, оригінали меморіального ордеру та касового документу щодо видачі кредитних коштів і щодо розрахунку між товариство та банком про відступлення права вимоги). Клопотання ОСОБА_2 судом не було розглянуто із-за неявки відповідачів, представник ТОВ «Кей-Колект» надав заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість в іншому судовому засіданні. Заяву ОСОБА_2 про витребування вищевказаних доказів суд залишив без задоволення з тих підстав, що судом вже виносилась по цій справі ухвала про витребування доказів від ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-колект», тому як ці документи були необхідними для виконання ухвали суду про призначення судово-економічної експертизи з питань: визначення розміру заборгованості ОСОБА_3 за договором кредиту; визначення суми сплачених грошових коштів ТОВ «Кей-Колект» на користь ПАТ «УкрСиббанк» на виконання умов договору відступлення права вимоги. Ухвала суду про витребування доказів ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект» виконана частково.
19.03. 2018 року ОСОБА_2 надала заяву про уточнення позову і вимагала визнати договір поруки, укладений 04.04.2006 року між нею та ПАТ «УкрСиббанк», припиненим.
20.03.2018 року ОСОБА_3 надав до суду зустрічний позов до ТОВ «Кей-Колект», треті особи ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_2 про визнання припиненим договору іпотеки.
30.03.2018 року справу призначено до судового розгляду.
ОСОБА_2 свої вимоги підтримала у повному обсязі.
ОСОБА_3 до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності і зазначив, що позов підтримує у повному обсязі.
Представник ТОВ «Кей-Колект» до суду не зявився, надав чергову заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість в іншому судовому процесі, відзив не надав ні на первісний позов, ні на уточнений позов, ні на зустрічний позов.
Представник ПАТ «УкрСиббанк» до суду не зявився, про час і місце слухання справи сповіщений, причини неявки суду не повідомив.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.
Суд вислухав позивача, її представника, дослідив матеріали справи і встановив наступне:
ОСОБА_3 припинив обслуговування даного кредитного договору з 05.09.2014 року, коли здійснив останній платіж.
05 вересня 2015 року приватний нотаріус КМНО ОСОБА_5 прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24180165, за яким проведено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект».
У 2015 році ОСОБА_3 і ОСОБА_2 шлюб розірвали. Іпотечна квартира АДРЕСА_1 була визнана спільним майном подружжя і рішенням Київського райсуду м.Одеси від 23.10.2017 року право власності на квартиру при розподілі майна визнано за ОСОБА_2
ОСОБА_2 вимагає визнати припиненим договір поруки, укладений 04.04.2006 року між нею і ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на положення ч.4 ст.559 ЦК України.
ОСОБА_3 вимагає припинити договір іпотеки, посилаючись на проведення реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «Кей-Колект».
На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 і ОСОБА_3 посилались на такі докази: договір кредиту з графіком погашення кредиту і додатковими угодами №1 від 04.04.2006 року, №2 від 21.01.2006 року , договір поруки з додатковою угодою від 04.04.2006 року, договір факторингу і договір відступлення права вимоги, що були укладені між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект» 11.06.2012 року, повідомлення ОНДІСЕ від 28.11.2016 року про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи з питання визначення розміру заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором з підстав ненадання додаткових документів для дослідження, відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 і зустрічний позов ОСОБА_3 підлягають задоволенню з наступних правових підстав.
Виходячи з положень ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Як зазначається в ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.
Умовами договору поруки №1754 ( п.3.1 та 3.2 ) визначено, що цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до виконання всіх вимог, забезпечених порукою. Тобто, строк дії договору поруки не визначено сторонами, як то передбачено ст..ст.251,252, 631 ЦК України. Тому до правовідносин, що існували між сторонами по справі на підставі договору поруки №1754 суд застосовує положення ч.5 ст.559 ЦК України.
05.03.2014 року ТОВ «Кей-Колект» направило ОСОБА_3 повідомлення про намір звернення стягнення на предмет іпотеки і запропонувало позичальнику погасити заборгованість за кредитним договором протягом 30-днів з моменту отримання повідомлення. ОСОБА_3 на виконання вимог кредитора частково сплатив заборгованість за кредитним договором, що підтверджується копіями квитанцій, наданих позичальником до матеріалів справи.
Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
Оскільки останній платіж за договором кредиту, де ОСОБА_2 виступає поручителем, було здійснено 05.09.2014 року, то піврічний строк для предявлення вимог до поручителя спливає 05.03.2015 року. Однак, протягом встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України строку Кредитор не предявив вимог до поручителя, а тому є підстави для визнання договору поруки припиненим.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі №6-2662цс15, відповідно до якої при вирішенні питання припинення поруки слід враховувати те, що строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобовязаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обовязок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.
Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобовязань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.
З огляду на викладене вимоги ОСОБА_2 про припинення договору поруки є доведеними і підлягають задоволенню.
Щодо вимог, викладених у зустрічній позовній заяві ОСОБА_3, судом було встановлено, що 05 березня 2014 року ТОВ «Кей-Колект» направило ОСОБА_3 повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, а також запропонувало погасити заборгованість за кредитним договором протягом 30-ти днів з моменту отримання повідомлення.
Згідно ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Як зазначається у ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки. Аналогічне положення міститься у п.4 ч.1 ст. 593 ЦК України, де зазначається, що право застави припиняється у разі набуття заставодержателем права власності на предмет застави.
Крім того, у Постанові Верховного Суду України від 09 вересня 2015 року №6-939цс15 зазначається, що Законом «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених законом. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до витягу з державного Реєстру прав на нерухоме майно, 05 вересня 2015 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності на квартиру №5 за адресою м. Одеса, вул. Івана Франка, 51 за ТОВ «Кей-Колект».
Відповідно до вищевикладеного, оскільки ТОВ «Кей-Колект», як іпотекодержатель, якому належить право вимоги за іпотечним договором, набуло право власності на предмет іпотеки, то згідно вимог ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та Цивільного кодексу, даний факт є підставою для визнання іпотеки припиненою.
Керуючись ст..ст.259,263-265,268 ЦПК України суд
Вирішив:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідльністю «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_4 Акціонерне Товариство «Укрсиббанк» про припинення договору поруки задовольнити.
Визнати припиненим договір поруки №1754 від 04.04.2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Акціонерним товариством (раніше АКІБ) «Укрсиббанк».
Зустрічний позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи ОСОБА_4 Акціонерне Товариство «Укрсиббанк», ОСОБА_2 про припинення іпотечного договору задовольнити.
Визнати припиненим іпотечний договір укладений 04.04.2006 року між ОСОБА_4 Акціонерним товариством (раніше АКІБ) «Укрсиббанк» та ОСОБА_3.
Скасувати у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень запис про наявність обтяження за №11053449, реєстраційний номер обтяження 3058854, внесений 04.04.2006 року на нерухоме майно, а саме на квартиру №5 за адресою м. Одеса, вул. Івана Франка, будинок 51.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.