Справа № 462/4069/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування покликаючись на те, що 02 грудня 2016 року померла його матір ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на ? частку у квартирі №44 на вул. Вигоди, 62 у м. Львові. Він звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса з завою про прийняття спадщини, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність визначення часток між співвласники. Крім нього спадкоємцем після смерті матері є відповідач, однак вважає, що він не здійснював догляд за матірю. Просить визнати за ним право власності на ? частку у квартирі №44 на вул. Вигоди, 62 у м. Львові в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_5

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав до суду заперечення, які суд до уваги не бере, оскільки такі не відповідають вимогам ст. 178 ЦПК України, зокрема, щодо подання відповідачем відзиву, а не заперечень та щодо надіслання копії відзиву іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Представник позивача 08 грудня 2017 року заявив клопотання про виклик свідків, яке було задоволено судом.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, спадкових справ №57/2016, №80, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що квартира №44 на вул. Вигоди у м. Львові належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 червня 1995 року. /а.с. 8/

Після смерті ОСОБА_6 його частку у квартирі №44 на вул. Вигоди у м. Львові успадкували ОСОБА_5, ОСОБА_3 /а.с. 9, 12/

Відповідно до довідки ОКП «БТІ та ЕО» №2/18214 від 09 грудня 2016 року після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 успадкували по 1/6 частці у квартирі №44 на вул. Вигоди у м. Львові. /а.с. 12/

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-СГ №450881 від 03 грудня 2016 року ОСОБА_5 померла 02 грудня 2016 року. /а.с. 4/

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно до правової позиції, викладеної у п. 1 ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

У відповідності до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до листа приватного нотаріуса ОСОБА_4 №1140/02-14 від 25 липня 2017 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із тим, що частки співвласників у майні, зокрема частка спадкодавця, не визначені, між співвласниками існує спір щодо визначення часток. /а.с. 6/

Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 будучи спадкоємцем за законом першої черги як син, після смерті ОСОБА_5, фактично вступивши в володіння частиною квартири №44 на вул. Вигоди у м. Львові, прийняв спадщину, яка відкрилась у звязку із смертю останньої, якій належала ? частка у даній квартирі, проте відповідач ОСОБА_3 є також спадкоємцем за законом першої черги як син спадкодавця, а тому за позивачем слід визнати право власності на 1/4 частку у квартирі №44 на вул. Вигоди у м. Львові.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути на користь позивача 738,23 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 /місто Полтава, вулиця Пушкіна, 44/11, рнокпп / право власності, в порядку спадкування за заповітом, на ? частку квартири №44 на вулиці Вигоди, 62 у місті Львова, яка належала ОСОБА_5, померлій 02 грудня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 /місто Львів, вулиця Вигоди, 62/44, рнокпп / на користь ОСОБА_2 /місто Полтава, вулиця Пушкіна, 44/11, рнокпп / 738 /сімсот тридцять вісім/ гривень 23 копійки сплаченого судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13 липня 2018 року.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_8

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш