Провадження №2/522/854/18
Справа №522/7071/16-ц
У Х В А Л А

19 липня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Домусчі Л.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.09.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди.

Ухвалою суду від 15.09.2016 року (суддя Бойчук А.Ю.) позовна заява ОСОБА_3 була залишена без руху.

Ухвалою суду від 03.10.2016 року провадження у справі відкрите, судове засідання призначене на 22.11.2016 року.

Представник відповідача не погоджуючись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі подав апеляційну скаргу.

За результатами розгляду апеляційної скарги ухвалою суду Одеської області від 16.05.2017 року ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2016 року була скасована, справа направлена до Приморського районного суду м. Одеси для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.05.2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди повернута була заявнику для подання до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 29.05.2017 року подана апеляція, за результати розгляду якої ухвалою суду від 28.09.2017 року скасована ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 29.05.2017 року, справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд.

Справа надійшла до провадження судді Тарасова А.В. та ухвалою суду від 13.10.2017 року справа була направлена до Верховного суду України для визначення підсудності.

Ухвалою Верховного Суду України від 08.12.2017 року було відмовлено у визначенні підсудності, справа повернута до Приморського районного суду м. Одеси.

На підставі Рішення Першої Дисциплінарної плати Вищої ради правосуддя №3943/1дп/15-17 від 07.12.2017 року до ухвалення Вищою радою правосуддя рішення про звільнення з посади або скасування рішення Дисциплінарної палати у відношенні судді Тарасова А.В. було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Ухвалою суду від 22.12.2017 року (суддя Ільченко Н.А.) позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху.

Ухвалою суду від 13.02.2018 року цивільна справа направлена до Верховного суду України для визначення підсудності, оскілки зі слів представників сторін позивача та відповідач є громадянами України, які постійно проживають за кордоном, а саме в Німеччині.

Ухвалою суду від 12.03.2018 року Верховний суд відмовив у визначенні підсудності, у звязку з тим, що відсутні докази проживання ОСОБА_2 за межами України.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 27.03.2018 року № 901/0/15-18 про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у звязку з поданням заяви про відставку, на підставі розпорядження керівника апарату суду № 16 від 04.04.2018 року, на підставі службової записки діловода суду - ОСОБА_5, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Справа надійшла до судді Домусчі Л.В.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що представники сторін наполягають на тому, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за межами України.

Підсудність справ дійсно визначає Верховний суд, згідно ст. 29 ЦПК України.

Відповідно до ст. 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Представник позивача надав до суду довідку, якою підтверджується, що з 01.05.2015 року ОСОБА_1 проживає за адресою: м. Шверін, Віттенбергерштрассе, 10. Проте, представник відповідача не надає доказів, щоб підтверджували факт проживання відповідача у Федеративній республіці Німеччина у м. Шверін, як зазначається у позовній заяві, у звязку з чим Верховний суд відмовляє у визначенні підсудності.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Сторона відповідача, на думку суду, свідомо затягує судовий розгляд справи, оскільки оскаржує ухвалу суду про відкриття, посилаючись на те, що відповідач проживає за кордоном, проте не надає доказів на підтвердження місця проживання ОСОБА_2

Згідно п.2, 4, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязанні: сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обовязки.

Зважаючи на всі обставини справи, беручи до уваги факт того, що сторона відповідача не надає доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_6 за межами України, суд приходить до висновку, що позивач повинен надати такі докази суду, для визначення підсудності в порядку ст. 29 ЦПК України. Якщо сторона позивача не має змоги надати такі відомості, необхідно повідомити про це суд з урахуванням положень процесуального законодавства щодо визначення підступності. Питання про відкриття провадження у справі буде вирішуватися з врахуванням положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд вбачає, що позивачу необхідно усунути недоліки заяви, а саме надати до суду відомості, що підтверджується факт проживання громадянина ОСОБА_7 у м. Шверін Федеративної республіки Німеччина або ж повідомити суд про неможливість надати таку інформацію.

Заяву про усунення недоліків позову з зазначенням відомостей, які вказані в даній ухвалі надати до Приморського районного суду м. Одеси через канцелярію суду у відповідності до кількості учасників справи.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Домусчі Л.В.