Провадження № 2/582/270/18
Справа № 582/686/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2018 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді Жмурченка В.Д.

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в смт. Недригайлів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області, Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, та Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом і просить суд винести рішення, яким визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право на завершення приватизації земельної ділянки відповідно до розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 15 березня 2011 року за №198, площею 2,00 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства, категорія земель землі сільсьгосподарського призначення, що розташована за межами населеного пункту на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (раніше Великобудківська сільська рада), приватизація якої розпочата ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, котра померла 16 жовтня 2010 р.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 то його представник ОСОБА_2 не зявилися, але представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд визнати за позивачем право на завершення приватизації.

Представник відповідача по справі, Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Представник Відділу Держгеокадастру у Недригайлівському районі Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти заявлених позовних вимог не заперечує.

Представник відповідача по справі, Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області, в судове засідання також не зявився, але подав до суду заяву про розгляд даної справи без його участі. Проти заявлених позовних вимог не заперечує.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017 р., № 2147-VIII) за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв'язку із визнанням відповідачами обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно з ст. 206 ЦПК України (Закон, ВР України, від 03.10.2017 р., № 2147-VIII) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

Позивач являється спадкоємцем за законом після смерті своєї матері, але оформити право на спадкове майно у виді земельної ділянки, право на яку мала спадкодавець, не взмозі з тих підстав, що на земельну ділянку не був виготовлений державний акт на імя померлої, процедура приватизації земельної ділянки нею не була завершена.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Вказане роз'яснення міститься в п.3.5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з рзгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 13 9-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 1 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-У1).

Таким чином, позивач як спадкоємиць померлої, ОСОБА_3, має право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа на право власності на землю на своє ім'я.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214-215, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області, Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, та Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право на завершення приватизації земельної ділянки відповідно до розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 15 березня 2011 року за №198, площею 2,00 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства, категорія земель землі сільсьгосподарського призначення, що розташована за межами населеного пункту на території Вільшанської сільської ради Недригайлівського району Сумської області (раніше Великобудківська сільська рада), приватизація якої розпочата ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, котра померла 16 жовтня 2010 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко