РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Нємиш Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Андрієвої Т.О.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Торецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що між нею та відповідачем 06.10.2016 року був укладений шлюбу, зареєстрований Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у вказаному шлюбі у них народилась донька - ОСОБА_3. З дати укладення шлюбу до квітня 2017 року сторони проживали за місцем реєстрації позивача: АДРЕСА_1 разом з донькою. З квітня 2017 року відносини між сторонами погіршились та вони стали проживати окремо.

Рішеннями Дзержинського міського суду Донецької області від 15.08.2017 року та 17.08.2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини та на її утримання.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 12.02.2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 16.01.2018 року встановлений графік спілкування відповідача з його донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме з 12.00 до 15.00 години у вівторок та суботу кожного тижня місяця в присутності матері ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу донька проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_2. Дитина має важке вроджене захворювання, тому потребує постійного лікування та особистого догляду. До теперішнього часу позивач та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання їх доньки. Позивач вважає, що дитина має право проживати з матір'ю і на це є всі правові підстави. Просила встановити місце проживання своєї доньки разом з нею.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує.

У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.12.2016 року є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.7).

Шлюб між сторонами розірвано Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 12.02.2018 року, шлюбні стосунки припинено.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 16.01.2018 року встановлений графік спілкування відповідача з його донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме з 12.00 до 15.00 години у вівторок та суботу кожного тижня місяця в присутності матері ОСОБА_1 (а.с.16-19).

Неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після припинення шлюбних відносин між сторонами мешкає з разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_2, умови для проживання дитини створені належні, дитина має важке вроджене захворювання, тому потребує постійного лікування та особистого догляду.

Позивач ОСОБА_1 за місце проживання характеризуються позитивно, достатньо часу приділяє вихованню своєї доньки, квартира за адресою: АДРЕСА_2, де вона проживає з донькою має добрі умови для проживання дитини, що підтверджено характеристикою та актом від 17.11.2017 року. (а.с.10,11).

Відповідно до ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати з ким із батьків вона бажає проживати.

Також, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 6 Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір'ю.

У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та те, що дитина тривалий час проживає з матір'ю, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, так як це відповідає інтересам дитини.

Керуючись ст.ст.150,161 СК України ,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: