Справа № 274/5205/17
Провадження № 2/0274/1026/18
Рішення

Іменем України

20.07.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі , -

В с т а н о в и в :

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд розірвати між нею та відповідачем, зареєстрований 31.07.2010 року у міському відділ реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області , шлюб, актовий запис № 331. Стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 2500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 640 грн.

В обґрунтування пред"явлених вимог посилається на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідач влаштовує скандали, чинить психологічне та фізичне насильство щодо неї, свідком даних подій є їх син, що негативно впливає на його розвиток. Зазначає, що відповідач зловживає алкогольними напоями, протягом останнього року вони проживають окремо. Від постійних суперечок погіршилось її самопочуття, вказала, що постійно перебуває в стані стресу. На даний час підстав для примирення немає, збереження шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить її інтересам. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоча працює офіційно, має стабільний заробіток, інших утриманців немає, його стан здоров"я є задовільним. Враховуючи, що в добровільному порядку відповідач аліменти на утримання сина не сплачує, просить стягнути їх за рішенням суду.

В судове засідання позивачка не з"явилися, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити повністю.

Відповідач також в судове засідання , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, не з"явився, причину неявки суду не повідомлено. Під час проведення підготовчого судового засідання пред"явлені до нього позовні вимоги не визнавав в повному обсязі. Відзиву на позовну заяву не надав.

У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони 31.07.2010 року зареєстрували шлюб в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирській області, про що було зроблено актовий запис за № 331 ( а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 7).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу , суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово " сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки , тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 , ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовий сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не доведено спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн., щомісячно, а також не доведено і те, що дитина потребує сплати аліментів саме в такому розмірі.

Згідно Закону України " Про державний бюджет України на 2018 рік" зріс розмір прожиткового мінімуму , а саме для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня він становить 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., а з 1 грудня - 2027 грн.

За таких обставин, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, не визнання позову відповідачем та не доведеність позивачкою заявлених позовних вимог щодо розміру аліментів, суд приходить до висновку , що позов слід задовольнити частково, та стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1000,00 грн., щомісячно.

Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які понесені позивачкою про зверненні до суду з даним позовом в сумі 640 грн., а також судовий збір за вимогою про стягнення аліментів, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даною позовною вимогою, пропорційно до задоволеної позовної вимоги в розмірі 281 грн. 92 коп.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,133, 141,189,197-200,206,258-259,263-265,268,273,430 ЦПК України, ст.ст. 105,110-112, 180-182,183 СК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області , 31 липня 2010 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 331 , розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1000,00 ( одна тисяча) грн., щомісячно, і до повноліття дитини.

Стягнення аліментів розпочати з 08 грудня 2017 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 640 грн. .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 281 грн. 92 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 20 липня 2018 року.

Головуючий Т.М. Вдовиченко