Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 331/1263/15-ц
Номер провадження 22-ц/778/2308/18
Головуючий у 1 інстанції Скользнєва Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії, заінтересовані особи: начальник Відділу державної виконавчої служби Печерського Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_6, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Печерського Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_7, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» ОСОБА_8, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаною скаргою, посилаючись після уточнення на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2015 по справі № 2/331/633/15 ( ЄУН 331/1263/15-ц), яке набрало законної сили 8.05.2015, стягнуто з ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» на її користь суму депозиту в розмірі 16 000 доларів США та витрати, повязані з юридичною допомогою у розмірі 750 грн.

18.05.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя їй було видано два виконавчих листа зі строком їх предявлення до виконання до 8.05.2016.

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 22.06.2015 відкрито виконавче провадження № 47901054 про стягнення з ПАТ «КБ«Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_5 суми в розмірі 750, 00 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 23.06.2015 відкрито виконавче провадження № 47901314 про стягнення з ПАТ «КБ«Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_5 суми в розмірі 16 000 доларів США.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2015 по справі № 2/331/915/15 ( ЄУН 331/2618/15-ц), яке набрало законної сили 25.09.2015, стягнуто з ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_5 суму вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу № 297082 у розмірі 8 264, 38 доларів США, з яких : сума вкладу 7 975, 61 доларів США, відсотки за користування вкладом за період з 31.03.2015 по 22.06.2015 у розмірі 233, 59 доларів США, три проценти від суми за прострочення виплат у розмірі 55, 18 доларів США.

На виконання вказаного рішення Жовтневим районним судом м. Запоріжжя їй було видано виконавчий лист зі строком його предявлення до виконання до 25.09.2016.

Постановою заступника начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 12.11.2015 відкрито виконавче провадження № 49305509 про стягнення з ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_5 суми в розмірі 8 264, 38 доларів США.

У лютому 2017 року ОСОБА_5 засобами поштового звязку в одному конверті отримала три постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 30.12.2016 про повернення виконавчих проваджень № 47901054, № 47901314, №49305509. Поштове відправлення № 838, згідно роздруківки з веб-сайту Укрпошти було відправлено 31.01.2017 та отримано заявницею 4.02.2017.

Підставою повернення виконавчих проваджень слугувало те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 23.06.2015 № 408 « Про віднесення ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.06.2015 прийнято рішення № 121 про запровадження з 24.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ«Фінансова ініціатива». Як на правову підставу повернення виконавчих проваджень державний виконавець посилався на п.1 ч.11 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження».

Вважає, що постанови про повернення виконавчого провадження по ВП № 47901054 від 22.06.2015, ВП № 47901314 від 23.06.2015, ВП № 49305509 від12.11.2015, винесені 30.12.2016 державним виконавцем Валевським О.О. з супровідним листом, підписаним начальником цього відділу ОСОБА_9 є незаконними, оскільки порушують права заявника, як стягувача, та підлягають скасуванню з наступних підстав.

Заявник вважає, що при наявній ситуації, а саме здійсненні тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку боржника у виконавчому провадженні, державний виконавець зобовязаний був застосовувати положення п.9 ч.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» від 21.04.1999 ( зі змінами) ( далі Закон від 21.04.1999 № 606-ХІV), а ні положення п.11 ч.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 ( далі Закон від 02.06.2016 № 1404 VІІІ). А відтак, державний виконавець зобовязаний був не повернути виконавчі провадження, а їх зупинити. В діях державного виконавця заявник вбачає порушення вимог ч.1 ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження».

У липні 2015 ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державних виконавців ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві у звязку з несвоєчасним відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів, виданих 8.05.2015 про стягнення з ПАТ «КБ « Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_5 суми депозиту в розмірі 16 000 доларів США та 750,00 грн. судових витрат, з неправомірною бездіяльністю начальника щодо не розгляду скарг ОСОБА_5, від 25.06.2015 р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2016 по справі № 4-с/331/7/2016 (ЄУН 331/1263/15-ц), яка набрала законної сили 8.11.2016, визнано неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Печерського РУЮ м. Києва ОСОБА_10 щодо не розгляду скарг ОСОБА_5 від 25.06.2015 та зобовязано начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_9 розглянути скарги ОСОБА_5 від 25.06.2015 відповідно до вимог ч.8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», повідомивши суд та заявника про виконання ухвали суду не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Всупереч цьому на момент подачі цієї скарги в порушення всіх строків, її скарга, яка була направлена по пошті до ВДВС Печерського РУЮ м. Києва 25.06.2015 на імя начальника відділу не була розглянута, відповіді або постанови про її розгляд вона не отримувала. З вищевикладеного також вбачається, що начальник ВДВС ОСОБА_11 проігнорував і виконання судового рішення від 12.09.2016. Таким чином, начальник ВДВС Печерського РГТУЮ у м. Києві ОСОБА_11 всупереч чинному законодавству не виконує свої обов»язки, покладені на нього ч.1 ст.6, ст.ст.11, 82 Закону України «Про виконавче провадження».

В остаточно викладеній редакції скарги від 14.07.2017 р. ОСОБА_5 просила суд :

-визнати неправомірними дії державного виконавця Валевського О.О. та начальника виконавчої служби ОСОБА_9, які полягають у винесенні постанов від 30.12.2016 про повернення виконавчих документів ОСОБА_5 по ВП № 47901054, ВП № 47901314, ВП № 49305509, та скасування цих постанов ;

-визнати неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця Валевського О.О. та начальника виконавчої служби ОСОБА_9 по невиконанню судових рішень по ВП № 47901054, ВП № 47901314, ВП № 49305509, та зобов»язати державних виконавців провести виконавчі дії з виконання судових рішень у зазначених виконавчих провадженнях ;

-визнати неправомірною бездіяльність начальника виконавчої служби ОСОБА_9 по невиконанню ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2016 по справі № 331/1263/15-ц ( провадження № 4-с/331/7/2016), яка набрала законної сили 8.11.2016 ;

-зобов'язати начальника виконавчої служби ОСОБА_9 повідомити суд та заявника про виконання ухвали суду щодо розгляду її скарги від 14.02.2017 ( в останній редакції від 14.07.2017) не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду ( ст. 389 ЦПК України).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2017 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_7 та начальника цього відділу ОСОБА_9 під час виконання судових рішень по винесенню постанов від 30.12.2016 про повернення виконавчих документів ОСОБА_5 по ВП № 47901054, ВП № 47901314, ВП № 49305509, та скасувати ці постанови.

Визнано неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_7 та начальника цього відділу ОСОБА_9 по невиконанню судових рішень на користь ОСОБА_5 по ВП № 47901054, ВП № 47901314, ВП № 49305509, та зобовязати державних виконавців провести виконавчі дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Визнано неправомірною бездіяльність начальника Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_9 по невиконанню ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2016 по справі № 331/1263/15-ц ( провадження № 4-с/331/7/2016), яка набрала законної сили 8.11.2016, та зобов'язати її виконати.

Зобов'язано начальника Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_9 повідомити суд та заявника про виконання ухвали суду щодо розгляду її скарги від 14.02.2017 (в останній редакції від 14.07.2017) не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду ( ст. 389 ЦПК України).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на часткову невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати або змінити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2015 по справі № 2/331/633/15 ( ЄУН 331/1263/15-ц), яке набрало законної сили 8.05.2015, стягнуто з ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_5 суму депозиту в розмірі 16 000, 00 доларів США та витрати, пов'язані з юридичною допомогою у розмірі 750 грн.

18.05.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_5 було видано два виконавчих листа зі строком їх пред'явлення до виконання до 8.05.2016 ( а.с.5,6).

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 22.06.2015 відкрито виконавче провадження № 47901054 про стягнення з ПАТ «КБ«Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_5 суми в розмірі 750 грн. (а.с. 7).

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 23.06.2015 відкрито виконавче провадження № 47901314 про стягнення з ПАТ «КБ«Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_5 суми в розмірі 16 000 доларів США ( а.с.8).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2015 по справі № 2/331/915/15 ( ЄУН 331/2618/15-ц), яке набрало законної сили 25.09.2015, стягнуто з ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_5 суму вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу № 297082 у розмірі 8 264, 38 доларів США, з яких : сума вкладу 7 975, 61 доларів США, відсотки за користування вкладом за період з 31.03.2015 по 22.06.2015 у розмірі 233, 59 доларів США, три проценти від суми за прострочення виплат у розмірі 55, 18 доларів США

На виконання вказаного рішення Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_5 було видано виконавчий лист зі строком його пред»явлення до виконання до 25.09.2016 ( а.с.9).

Постановою заступника начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 12.11.2015 відкрито виконавче провадження № 49305509 про стягнення з ПАТ «КБ«Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_5 суми в розмірі 8 264, 38 доларів США (а.с.10).

У лютому 2017 року ОСОБА_5 засобами поштового зв»язку в одному конверті отримала три постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ м. Києва ОСОБА_7 від 30.12.2016 про повернення виконавчих проваджень № 47901054, № 47901314, №49305509.

Поштове відправлення № 838, згідно роздруківки з веб-сайту Укрпошти було відправлено 31.01.2017 та отримано заявницею 4.02.2017 ( а.с.17).

Підставою повернення виконавчих проваджень слугувало те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 23.06.2015 № 408 « Про віднесення ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.06.2015 прийнято рішення № 121 про запровадження з 24.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива».

Як на правову підставу повернення виконавчих проваджень державний виконавець посилався на положення ч.1 п.11 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ.

Згідно ч.1 п.11 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо запроваджено тимчасову адміністрацію банку боржника, крім рішень немайнового характеру.

Матеріалами справи встановлено, що виконавчі провадження: № 47901054 відкрито 22.06.2015 , № 47901314 відкрито 23.06.2015, № 49305509 відкрито 12.11.2015, тобто до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ.

А отже, всі виконавчі дії по вказаним виконавчим провадженням державний виконавець повинен здійснювати за правилами Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 ( зі змінами) № 606-XIV.

Так, згідно ч.7 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З постанов про відкриття виконавчих проваджень вбачається, що державним виконавцем боржнику за виконавчими листами ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» був наданий семиденний строк для самостійного виконання рішень суду з моменту отримання постанов.

Зі змісту скарги ОСОБА_5 вбачається, що банківська установа боржник у передбачений законом строк рішення суду в добровільному порядку не виконала, у зв'язку з чим державний виконавець зобов'язаний був проводити виконавчі дії у відповідності до вимог ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» від 21.04.1999 ( зі змінами) № 606-XIV.

Із змісту постанов державного виконавця Валевського О.О. про повернення виконавчих проваджень від 30.12.2016 вбачається, що підставою їх повернення слугувало те, що виконавчою дирекцією вкладів фізичних осіб 23.06.2015 було прийнято рішення № 121 про запровадження з 24.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ « КБ «Фінансові ініціативи» на підставі постанови Правління НБУ від 23.06.2015 № 408 « Про віднесення ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних».

Отже, винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень №№ 47901054, 47901314 та запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку боржника ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» відбулися фактично одночасно.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 49305509 була винесена фактично через 5 місяців після запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку боржника ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива».

Отже, на підставі викладеного та вищезазначених норм Закону, державний виконавець зобов'язаний був завершити виконавчі дії по вищевказаним виконавчим провадженням, які він розпочав до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Виходячи з наведеного, суд визнаав дії державного виконавця Печерського ВДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_7 про винесенню постанов від 30.212.2016 про повернення виконавчих документів ОСОБА_5 по ВП № 47901054, ВП № 47901314, ВП № 49305509 неправомірними а постанови таким, що підлягають скасуванню.

Одночасно, з оскарженням таких неправомірних дій державного виконавця Валевського О.О. заявник оскаржує дії начальника відділу Печерського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_9, який підписав супровідні листи до оскаржуваних постанов ( а.с. 11, 13,15).

Оскільки супровідні листи були підписані посадовою особою органу державної виконавчої служби 30.12.2016 під час дії Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ , то його дії слід аналізувати за правилами цього Закону.

Із змісту ст. 74 цього Закону вбачається, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

В даному конкретному випадку, як далі зазначив суд попередньої інстанції, дії начальника відділу ОСОБА_9 при підписанні супровідних листів до оскаржуваних постанов та не прийняття відповідного рішення щодо їх скасувань свідчать про нездійснення останнім контролю за рішеннями, діями державного виконавця Валевського О.О., який йому підпорядкований.

Отже в діях начальника відділу ОСОБА_9 вбачаються порушення положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» як встановив суд першої інстанції.

Вимоги заявника в частині визнання таких дій начальника відділу ОСОБА_9 неправомірними, як встановив суд першої інстанції, підлягають задоволенню.

Далі судом першої інстанції встановлено, що ВП № 47901054, ВП №47901314 перебували в провадженні державних виконавців понад 1 рік 6 місяців, ВП № 49305509 понад один рік. За вказані періоди часу рішення судів, на підставі яких були видані виконавчі документи, не були виконані державним виконавцем як в частині, так і в цілому, що свідчить про неправомірну бездіяльність державного виконавця Валевського О.О. та начальника відділу ОСОБА_9, по виконанню судових рішень.

А отже, як зазначив суд першої інстанції, скарга в цій частині також підлягає задоволенню із зобов'язанням державних виконавців вищевказаного органу державної виконавчої служби провести дії з виконання судових рішень у ВП № 47901054, ВП №47901314, ВП № 49305509 у відповідність з вимогами чинного законодавства.

Надалі, згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2016 по справі № 4-с/331/7/2016 ( ЄУН 331/1263/15-ц), яка набрала законної сили 8.11.2016, визнано неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Печерського РУЮ м. Києва ОСОБА_10 щодо не розгляду скарг ОСОБА_5 від 25.06.2015 та зобов»язано начальника ВДВС Печерського РУЮ м. Києва ОСОБА_9 розглянути скаргу ОСОБА_5 від 25.06.2015 відповідно до вимог ч. 8 ст. 82 Закону України « Про виконавче провадження», повідомивши суд та заявника про виконання ухвали суду не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали ( а.с.21-27).

Проте, станом на день розгляду цієї скарги а ні заявниця ОСОБА_5, а ні суд не повідомлені начальником відділу ОСОБА_9 про результати розгляду заяв заявниці від 25.06.205 та про виконання рішення суду від 12.09.2016, що свідчить про порушення посадовою особою державної виконавчої служби, покладених на нього обов'язків, передбачених спеціальним Законом України «Про виконавче провадження» та статтею 389 ЦПК України.

Отже, скаргу в цій частині суд попередньої інстанції також задовольнив.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи також те, що державними виконавцями вказані висновки суду не оскаржені.

Вірно прийшовши до висновків про задоволення скарги, суд попередньої інстанції окрім іншого зазначив. що державні виконавці, в провадженні яких перебували вищевказані виконавчі провадження, здійснюючи свої функціональні обов'язки з чітким дотриманням вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 (зі змінами) № 606-XIV, до набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, у строк до 2.06.2017, зобов'язані були зупинити виконавчі провадження.

В цій частині висновок суду є помилковим оскільки ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV не містила і не містить обовязку держаного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження. Навпаки за ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як зазначає колегія суддів, результатом розгляду даної скарги повинно бути примусове виконання зазначених рішень суду, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинення державним виконавцем всіх необхідних у цьому напрямку виконавчих дії, а не пошук нових підстав для невиконання, затягування виконання чи зупинення виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Таким чином, в цій частині доводи скарги є обґрунтованими а ухвала суду підлягає зміні з виключенням з мотивувальної частини судового рішення вказівку на необхідність зупинення виконавчих проваджень.

Доводи скарги в частині направлення справи для розгляду до суду першої інстанції є безпідставними та такими які задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2017 року у даній справі змінити, виключивши з мотивувальної частини судового рішення вказівку на необхідність зупинення виконавчих проваджень.

Решту судового рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 19 липня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: