АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1110/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року

м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2

з участю секретаря: Торопенко Н.М.

учасники справи:

скаржника ОСОБА_5

боржника ОСОБА_6

представника боржника адвокати ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_8 щодо закриття виконавчого провадження

ухвала постановлена під головуванням судді Опалинської О.П.

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернулася до суду з скаргою на дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_8 щодо закриття виконавчого провадження, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1995 року вона отримувала аліменти на утримання дітей, сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки Альони, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно рішення суду. Її колишній чоловік постійно мав заборгованість по сплаті аліментів, а з 2007 року аліменти зовсім не сплачував. В 2008 році, під примусом чоловіка вона написала розписку про сплату аліментів наперед до 2012 року, яка була предявлена чоловіком до ДВС.

У 2010 році вона у відділі соцзахисту оформила мінімальний розмір аліментів від держави та протягом 2 років отримувала з ДВС довідки про несплату чоловіком аліментів.

В 2013 році вона звернулася до відділу міліції із заявою про притягнення її чоловіка до кримінальної відповідальності за несплату аліментів, однак чоловік надав розписку, написану нею у 2008 році про сплату аліментів. В подальшому вона звернулася до ДВС з приводу несплати чоловіком аліментів, однак державний виконавець повідомив, що справа про стягнення з її чоловіка аліментів закрита, оскільки ним була надана розписка про повну сплату аліментів.

Дії державного виконавця вона оскаржила в суді, її позов був задоволений та після відхилення апеляційної скарги ДВС рішення набрало законної сили. Заборгованість по аліментах була нарахована в сумі 33160 гривень 42 копійки та накладено арешт на майно. Однак державним виконавцем, після подання її чоловіком довідки про інвалідність, було зроблено перерахунок по сплаті аліментів лише за період, який вона оскаржувала в суді. В подальшому чоловік звернувся з позовом до суду про перерахунок заборгованості та надав розписку від 28 серпня 2008 року.

У звязку з чим ОСОБА_5 просила суд визнати дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на утримання дітей неправомірними. Зобовязати відділ Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області поновити виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_6, у звязку з тим, що його заборгованість не погашена. Зобовязати відділ Смілянського міського відділу ДВС визнати розписку від 20.08.2008 року недійсною.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року скаргу задоволено частково. Визнано дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо закриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання сина та доньки згідно виконавчого листа №2-300 виданого 17 лютого 2006 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області.

Зобовязано відділ Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області поновити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання сина та доньки згідно виконавчого листа №2-300 виданого 17 лютого 2006 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що ОСОБА_5 пропустила встановлений законом десятиденний строк для оскарження дій державного виконавця. Крім того, на момент винесення постанови про закриття виконавчого провадження у нього повністю відсутній борг за виконавчим листом про стягнення аліментів.

В відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_10 викладає обставини виконання судового рішення про стягнення аліментів, які були предметом розгляду в інших судових засіданнях, та вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою та просить залишити її без змін.

Смілянський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області вважає, що закриття виконавчого провадження відбулось відповідно до норм чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги вважає прийнятними.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційний суд Черкаської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Черкаського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи скаргу ОСОБА_5 прийшов до висновку, що державний виконавець недотримався вимог ч. 4 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» чинного на момент виникнення заборгованості, відповідно до якої державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику у випадках передбачених законом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з рішенням Смілянського міськрайонного суду від 17 лютого 2006 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 9 лютого 2006 року і до їх повноліття (а.с. 15).

Згідно ухвали Смілянського міськрайонного суду від 7 травня 2014 року скаргу ОСОБА_5 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження в звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду, задоволено та скасовано постанову державного виконавця від 10 січня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №1891070 (а.с. 121).

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2014 року ухвалу Смілянського міськрайонного суду від 7 травня 2014 року за скаргою ОСОБА_5 на постанову головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження залишено без змін.

Відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року дії Смілянського МВ ДВС по нарахуванню ОСОБА_6 заборгованості по сплаті аліментів станом на 10 лютого 2012 року в сумі 31999,52 грн. визнано протиправними. Зобовязано Смілянський МВ ДВС провести ОСОБА_6 перерахунок заборгованості по аліментах за виконавчим листом Смілянського міськрайсуду №2-300/2006 від 17 лютого 2006 року.

22 липня 2014 року постановою старшого державного виконавця скасовано документ «постанова про закінчення виконавчого провадження (п.8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до довідки розрахунку №774 від 31 липня 2014 року заборгованість ОСОБА_6 по аліментах, станом на 31 липня 2014 року, становить 33160.42 грн.

Постановою державного виконавця 15 серпня 2014 року накладено арешт на майно ОСОБА_6 та оголошено заборону на його відчуження.

Після проведеного перерахунку аліментів, відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10 лютого 2012 року заборгованість ОСОБА_6 по аліментах відсутня.

Постановою державного виконавця від 24 грудня 2014 року виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання дітей закінчено в звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження став перерахунок заборгованості по аліментам, зроблений відповідно до вимог постанова Смілянського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року, відповідно до якого встановлено відсутність заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_6

Статтею 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Строки для звернення зі скаргою визначені статтею 449 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту «а» частини першої цієї статті скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права чи свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК).

Отже, вказаний строк є процесуальним, він може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься переліку таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідні роз'яснення викладені у пункті 16 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Вказаний процесуальний строк на звернення до суду з скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця може бути застосований лише при наявності порушеного права скаржника.

Вирішуючи питання про наявність порушеного права скаржника ОСОБА_10 при винесенні держаним виконавцем ОСОБА_8 постанови від 24 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, колегія суддів приходить до наступного.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року визнано дії Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції по нарахуванню ОСОБА_6 заборгованості по сплаті аліментів станом на 10 лютого 2012 року в сумі 31999,52 грн. протиправними.

Зобов'язано Смілянський міський відділ ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції провести ОСОБА_6 перерахунок заборгованості по аліментам за виконавчим листом Смілянського міськрайсуду № 2-300/2006 від 17 лютого 2006 року. Дана постанова набрала законної сили і звернута до виконання.

На виконання постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 листопада 2014 року державним виконавцем Нікітенко Ю.І. з урахуванням обставин, викладених у постанові суду від 11.11.2014 року зроблено розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_6 Відповідно до даного розрахунку заборгованість ОСОБА_6 по аліментам відсутня.

В звязку з відсутністю заборгованості по аліментам та досягнення дітьми повноліття постановою державного виконавця Нікітенко Ю.І. від 24 грудня 2014 року в звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду про стягнення аліментів з виконавчими документами, виконавче провадження було закінчене на підставі п.8 ч. 1 статті 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Даний розрахунок заборгованості по аліментам від 11 листопада 2014 року ОСОБА_10 в судовому порядку не оскаржував ся та є чинним.

Таким чином порушення Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Нікітенко Ю.І. при винесення постанови від 24 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_6 не допущено, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є прийнятними.

Але суд першої інстанції не врахував даних обставин та прийшов до помилкового висновку про наявність заборгованості по аліментам, порушення прав скаржника ОСОБА_5 та прийшов до необґрунтованого висновку про задоволення скарги.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції до скасування с винесенням постанови про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат проводиться пропорційно до задоволених позовних вимог.

Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (стаття 452 ЦПК України).

Так як апеляційна скарга ОСОБА_6 повністю підлягає до задоволення, то з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 підлягає до стягнення судовий збір в сумі 352,40 гривни, сплачений ним за подачу апеляційної скарги. Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 надала розрахунок про витрати на правову допомогу та акт виконаних робіт, при цьому в розрахунку адвокат не зазначила кількість витраченого часу на надання правової допомоги. Враховуючи складність справи, участь адвоката в суді апеляційної інстанції, колегія суддів визначає витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень, які також підлягають до стягнення на користь апелянта. Такий розмір витрат на правову допомогу буде відповідати фактично виконаній роботі та принципу розумності та справедливості.

Керуючись ст. ст. 255, 259, 374, 376, 382 ЦПК України колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_8 щодо закриття виконавчого провадження відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати по справі в сумі 352,40 гривни сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги та 500 гривень витрат на правову допомогу, а всього 852,40 (вісімсот пятдесят дві гривни 40 коп.) гривни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено 11 липня 2018 року.