Справа № 333/6735/17
Провадження № 2/333/421/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Герасименко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Довгаль А.Г.,

позивача (відповідача за об'єднаним позовом) ОСОБА_1,

відповідача (позивача за об'єднаним позовом) ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та за об'єднаним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2017 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. В обґрунтування зазначила, що з 30.01.2010 року по 01.06.2016 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею за адресою: АДРЕСА_1. У вересні 2017 року відповідач взяв сина - ОСОБА_3 на побачення і більше його додому не повернув, до теперішнього часу син проживає з ним. У зв'язку з тим, що сторони не можуть самостійно дійти згоди щодо того з ким із них будуть проживати діти, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом у якому просить суд визначити місце проживання неповнолітніх дітей з нею.

28.11.2017 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів. В обґрунтування зазначив, що з 30.01.2010 року по 01.06.2016 року він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.02.2016 року з нього було стягнуто аліменти, а також встановлено порядок побачень з малолітніми дітьми. Рішення вступило в силу, але ОСОБА_1 його не виконує, спілкуватись з дітьми батьку не дає. З цього приводу ОСОБА_2 неодноразово звертався до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району та до Комунарського відділення поліції. Під час рідких спілкувань із сином ОСОБА_2 бачив як він страждав, в зв'язку з тим, що не може більший час спілкуватись з батьком, часто просив тата, щоб він залишив його у себе. З вересня 2017 року ОСОБА_3 пішов навчатись до першого класу школи №38. Після деякого часу ОСОБА_1 почала скаржитись на погану поведінку сина вдома і в школі та просила забрати його, у іншому випадку погрожувала віддати дитину до інтернату. Після того як ОСОБА_3 почав жити у батька у нього стала гарна поведінка в школі, він постійно відвідує заняття, іти жити до матері він категорично відмовляється. У відношенні ж доньки ОСОБА_4 батько взагалі позбавлений спілкування. У зв'язку із такою поведінкою ОСОБА_1 він змушений звернутися до суду з цим позовом. Вважає, що діями ОСОБА_1 йому завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, які позивач постійно відчував у зв'язку з тим, що не міг бачити своїх дітей, спілкуватися із ними, спостерігати за їх розвитком, фактично він не міг займатися їх вихованням, особливо донькою. У зв'язку з викладеним просить суд визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з ним, а також переглянути розмір аліментів на дітей і стягнути їх з ОСОБА_1 на його користь.

Ухвалою суду від 08.02.2018 року за клопотанням сторін зазначені позови були об'єднані в одне провадження, оскільки вимоги позовів є пов'язаними між собою і від вирішення одного спору фактично залежить вирішення іншого.

В судовому засіданні позивач (відповідач за об'єднаним позовом) ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позові. Проти задоволення позовних вимог відповідача (позивача за об'єднаним позовом) заперечувала у повному обсязі, вважає, що не має підстав для відібрання у неї дітей та визначення їх місця проживання з батьком.

В судовому засіданні відповідач (позивач за об'єднаним позовом) ОСОБА_2 уточнив свої позовні вимоги та просив позовні вимоги в частині перегляду розміру аліментів на дітей та стягнення їх з ОСОБА_1 на його користь залишити без розгляду. Інші позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити посилаючись на підстави та обставини викладені в позові. Проти задоволення позовних вимог позивача (відповідача за об'єднаним позовом) ОСОБА_1 заперечував у повному обсязі, вважає, що визначення місця проживання дітей з ним більше сприятиме їх інтересам.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в останнє судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності та висновок комісії з питань захисту прав дитини, стосовно визначення місця проживання малолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в Запорізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №38 Запорізької міської ради Запорізької області та є класним керівником ОСОБА_3. З вересня 2017 року хлопчик почав навчатись у її класі. Спочатку дитиною займались мати та бабуся (з маминої сторони). Як вони пояснили, у дитини є батько, але вони проживають окремо і між сторонами існує конфлікт. Сказали, що дитину зі школи будуть забирати вони. Приблизно через три тижні до школи вперше прийшов батько ОСОБА_3, цікавився, як вчиться його дитина, яку допомогу треба надати школі. На наступний день після візиту батька до школи, у вихідний день, до свідка зателефонувала мати дитини та сказала, що вони з ОСОБА_2 посварились і тому ОСОБА_3 відтепер буде проживати з батьком. Надалі дитина часом жила у батька, а часом у матері. Конфлікт батьків дуже негативно вплинув на поведінку хлопчика, на його навчання. Потім дитина захворіла і два тижні жила з батьком. Коли після хвороби батько привів дитину до школи, стан ОСОБА_3 стабілізувався, дитина стала спокійніше. Батько одягає дитину охайно, по сезону, але в кінці дня у зв'язку з тим, що дитина енергійна та грається на перервах його одяг може забруднитись. Свідок бачила, як мати ОСОБА_3 приходить до школи, підманює дитину якоюсь іграшкою, а потім її забирає. Декілька разів мати привозила до школи яблука, апельсини, але ОСОБА_3 відмовився їх брати, пославшись на те, що батько купує йому все. Також свідок спостерігала, як ОСОБА_1 проти волі сина заставляє його дивитись в очі, цілувати сестричку, дивитись фотографії. Батька дитини вона не називає татом, при дитині називає його виключно по прізвищу. Навіює дитині, що його батько поганий, що він вчить його поганому, не кормить його. Був випадок коли мати забрала дитину зі школи в одній сорочці та без дозволу вихователя, його верхній одяг та інші речі залишились у класі, після цього дитина захворіла на бронхіт. При перевірці місця мешкання батьків було встановлено, що і у ОСОБА_2 і у ОСОБА_1 добрі умови для проживання дитини, чисто, у хлопчика є окреме спальне місце. При відвертій бесіді з ОСОБА_3, той повідомив свідку, що хотів би жити з татом.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона працює соціальним педагогом в Запорізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №38 Запорізької міської ради Запорізької області. За її спостереженнями, взимку, коли дитина проживала з матір'ю у ОСОБА_3 почала проявлятись агресія, він почав ображати та чіплятись до дітей. При розмові з хлопчиком він повідомив свідку, що вдома його ображає бабуся. Про батька він завжди відкликається гарно. Коли ОСОБА_1 приходила до школи у дитини спостерігалась істерика, дитина бігала по класу та просила не віддавати його матері. ОСОБА_3 не хоче йти жити до матері.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, допитавши свідків, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_1, актовий запис № 34, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 30 січня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2016 року зазначений шлюб було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина - ОСОБА_3 Віталійовича, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з матір'ю.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.02.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, щомісячно, по 1/6 частині із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; кошти на утримання ОСОБА_1 до досягнення дочкою 3-х років; зменшено розмір аліментів, які були стягнуті з нього рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2014 року на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, щомісячно, з ? частини із всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини із всіх видів заробітку до досягнення сином повноліття; усунуто ОСОБА_2 перешкоди в спілкуванні з дітьми та встановлено побачень з дітьми, а саме: з малолітнім сином - щосуботи, щонеділі та щопонеділка з 16-00 год. до 19-00 год. без присутності матері, або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками та з малолітньою донькою - щосуботи та щонеділі з 15-00 год. до 17-00 год. в присутності матері, або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками.

На сьогоднішній день між сторонами існує спір, щодо визначення місця проживання малолітніх дітей.

Як було встановлено в судовому засіданні, малолітня ОСОБА_4 проживає з матір'ю, а малолітній ОСОБА_3 з січня 2018 року постійно проживає з батьком.

12.02.2018 року розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району №68р ОСОБА_1 було встановлено графік побачень з сином - кожну суботу та неділю з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. (місце зустрічей за домовленістю), або в будь-який інший день на час за домовленістю між батьками.

З довідки про міру участі батьків у вихованні ОСОБА_3 наданої Запорізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №38 Запорізької міської ради Запорізької області №62 від 19.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_3, учень 1-Б класу, з початку навчального року проживав з матір'ю - ОСОБА_1, бабусею - ОСОБА_8 та молодшою сестрою ОСОБА_4 17.09.2017 року мати дитини зателефонувала класному керівнику ОСОБА_3 і повідомила, що напередодні в сім'ї відбулася сварка, і батьки вирішили, що тепер дитина буде жити з батьком. Також вона повідомила, що якщо сина не забере батько - то вона віддасть його до інтернату. 18.09.2017 року, ОСОБА_3 в школу привів батько та розповів, що вони знову посварилися з колишньою дружиною і жінка на слова сина «Хочу жити з татом» розлютилася і віддала дитину на сумісне проживання з ним. 14.11.2017 року, мати прийшла до школи та влаштувала скандал, намагалася силою забрати дитину зі школи. Дитина відмовилася йти додому з матір'ю, обумовлюючи це тим, що вдома знаходиться бабуся, яка, зі слів хлопчика, неодноразово ображала та била його. Хлопчик казав, що йому краще та спокійніше жити з татом. Про цей випадок адміністрація школи повідомила службу (управління) у справах дітей, відділ по Комунарському району. Батько, ОСОБА_2, постійно підтримує зв'язок з класним керівником при відвідуванні школи та у телефонному режимі. 30.11.2017 року, після відвідування музичної школи, коли хлопчик з бабусею - ОСОБА_9 стояли на автобусній зупинці, до ОСОБА_3 з бабусею підійшла ОСОБА_1, зі своєю матір'ю ОСОБА_8 та примусово, силою забрали хлопця додому за адресою: АДРЕСА_2. Весь грудень дитина проживала разом з матір'ю. В перших днях січня батько прийшов привітати дітей з новорічними святами. Зі слів батька, між колишнім подружжям знов виникла сварка. ОСОБА_3, побачивши батька, зрадів та виявив бажання знову жити з татом. З січня по теперішній час дитина проживає разом з ОСОБА_2

З довідки про міру участі батьків у вихованні ОСОБА_3 наданої Запорізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №38 Запорізької міської ради Запорізької області №66 від 20.02.2018 року вбачається, що санітарно-житлові умови батьків за адресою АДРЕСА_1 та за адресою АДРЕСА_3 задовільні. ОСОБА_3 до школи приводять та забирають після занять батько або бабусі (з боку батька та матері). 14.11.2017 року на території школи спостерігався факт, що дитина відмовилась йти до дому з матір'ю, у зв'язку з чим до школи прийшлось викликати батька.

Згідно психолого-педагогічної характеристики у малолітнього ОСОБА_3 не завжди є взаєморозуміння з матір'ю. Спостереження за відносинами дитини та матері свідчать про те, що син не завжди звертає увагу на неодноразові зауваження мами, ігнорує правила спілкування і поведінки.

З довідки про міру участі батьків у вихованні ОСОБА_3 наданої Запорізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №38 Запорізької міської ради Запорізької області №138 від 13.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 проживає з батьком. Дитину до школи приводить батько, забирає ОСОБА_3 бабуся ОСОБА_9 Батько хлопця кожного тижня та за необхідністю телефонує класному керівнику, питає про поведінку та успіхи у навчанні сина. Мати, ОСОБА_1 до школи приходить один раз на тиждень або раз у два тижні. В коридорі школи спілкується з сином. Проте у вчителя не цікавиться навчанням сина. Спілкується з соціальним педагогом. У відвертій розмові класного керівника з ОСОБА_3, дитина розповіла, що хоче жити з батьком, бо він його любить, поважає, не б'є, піклується про нього, дозволяє дивитися мультфільми.

З інформації про учня ОСОБА_3. наданої Запорізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №38 Запорізької міської ради Запорізької області №139 від 13.04.2018 року, хлопчик зранку до школи приходить у білій сорочці та шкільних брюках. Проте він сам по собі не охайний і швидко забруднюється. Дистрофії у хлопця не спостерігається. Батько кожного дня дає дитині гроші на булочку. Дитина активна, залюбки спілкується з однокласниками.

ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 звертався до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної допомоги» ЗОР, з причини нестабільного психоемоційного стану хлопця та складних стосунків між його батьками. Зі слів батька та самої дитини, ОСОБА_3 бажає жити з батьком, регулярно збігає від матері до нього. Після першої консультації, на наступну призначену зустріч батько не привів ОСОБА_3, як повідомив ОСОБА_2, мати хлопця разом з бабусею «викрали» дитину по дорозі зі школи до дому, коли дитину супроводжувала бабуся (мати ОСОБА_2). Близько одного місяця хлопець жив разом з матір'ю, бабусею та молодшою сестрою, за цей час батько не мав змоги бачитись з дітьми, у той час ОСОБА_2 приходив та телефонував до КЗ «ЗОЦСПД» ЗОР, проявляв занепокоєння долею сина та доньки. ОСОБА_3 цей період пригадує у негативному фоні, як він розповідає, бабуся примушувала його роботи уроки та якщо він відмовлявся, вона била його взуттям. За термін з 24.11.2017 року по 24.01.2018 рік з хлопцем відбулося 4 зустрічі з психологом КЗ «ЗОЦСПД» ЗОР. Під час діагностичного обстеження хлопець сором'язливий, тілесно досить затиснутий та скутий на розмови. До процесу роботи з психологом відноситься з цікавістю та старанно виконує надані інструкції. Хлопець зовні охайний, виглядає відповідно до свого віку. Витримує дистанцію з психологом, під час бесіди відповідає по суті, мова помірно гучна, виразна, спілкування відбувалось російською мовою. З радістю на обличчі розповідає про батька, про спільні справи (приготування їжі, гру на вулиці у сніжки, гру машинками). Декілька разів висловив надію та бажання аби мати з сестрою також жили разом з батьком. Про матір розповідає досить спокійно та демонструє позитивне ставлення. Негативно розповідав про бабусю. Обличчя хлопця мінялось на сумне та спостерігався страх, при будь-яких спогадах про бабусю, тіло хлопця займало позицію захисту. ОСОБА_3 розповідав, як вона його б'є, у той час завіряє, що мати фізично не ображає ні його, ні сестру. Така реакція хлопця може свідчити про край негативне ставлення до бабусі, певний страх та бажання витіснити її з сімейної системи. Розповідав, що батько добре відноситься до матері. Психолог припускає, що ОСОБА_3 бажає проживати разом з батьком, у той час має надію, що мати з батьком будуть разом. Під час психодіагностичного інтерв'ю ОСОБА_3 розповідав, що він дуже любить батька, так як він про нього дбає. Такі розповіді можуть свідчити про емоційну близькість з батьком, у той час, як розмови про матір викликають у хлопця досить нейтральні емоції. Найвірогідніше, що у дитини близькі емоційні стосунки з батьком та відчуження з матір'ю.

Згідно інформації наданої КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6» № 548/01-10 від 13.04.2018 року дитина ОСОБА_3 мешкає разом з батьком ОСОБА_2 та знаходиться під наглядом амбулаторії №8 КЗ «ЦПМСД №6». На прийом до лікаря з приводу профілактичних оглядів та з приводу захворювань дитина приходить у супроводі батька ОСОБА_2 Під час відвідувань дільничним педіатром вдома з дитиною знаходиться батько. У березні місяці 2018 року дитина хворіла на ГРВІ, догляд за дитиною здійснював батько. Призначення лікаря виконував у повному обсязі.

Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району «Щодо розв'язання спору про визначення місця проживання дітей ОСОБА_3, 2011 р.н. та ОСОБА_4, 2014 р.н.» від 21.06.2018 року за № 0977/01-37/05, вказано про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, разом з батьком ОСОБА_2, а місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1

Згідно з п. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода про обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Частина 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Статтею 12 цього ж Закону встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 150, ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов'язані поважати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

В даному випадку малолітнім дітям: хлопчику ОСОБА_3 повних сім років, а дівчинці ОСОБА_4 повних три роки.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 р., який є чинним, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 суд враховує, що в силу свого віку вона потребує тісного контакту з матір'ю, її піклування та турботи, а також те, що саме з матір'ю у дівчинки на даний час міцніший емоційний зв'язок, ніж з батьком, оскільки з останнім дитина майже не спілкується, а тому суд приходить до висновку, що на даний момент найбільше відповідати інтересам дитини буде визначення її місця проживання разом з матір'ю.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 суд враховує, що дитина в силу свого віку вже може проявляти особисту прихильність до батьків або одного з них. Під час консультацій у психолога ОСОБА_3 розповідав, що він дуже любить батька та хотів би жити з ним. Розмови про матір викликали у хлопця нейтральні емоції, що свідчить про те, що у дитини близькі емоційні стосунки з батьком та відчуження з матір'ю. Через погану поведінку сина мати дитини мала бажання віддати його до інтернату, у зв'язку з чим батько забрав хлопця жити до себе. Зі слів свідків, після того, як ОСОБА_3 став проживати з батьком його емоційний стан стабілізувався, дитина стала спокійніше. Коли мати приходила до школи та намагалась забрати сина додому, у нього траплялись істерики, дитина просила працівників школи не віддавити його мамі. На даний час саме батько виявляє більшу увагу до сина, піклується про нього, допомагає із навчанням, відвідує лікарів та доглядає за дитиною під час хвороби, проводить його лікування. У зв'язку з викладеним суд приходить до висновку, що на даний момент найбільше відповідати інтересам дитини ОСОБА_3 буде визначення його місця проживання разом з батьком.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю - ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 Віталійовича, ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком - ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_3.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в частині перегляду розміру аліментів на дітей та стягнення їх з ОСОБА_1 на його користь - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст рішення складено 13.07.2018 року.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя С.Г. Герасименко