Справа № 359/3642/18 Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/3020/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 19.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мережко М.В.,

за участі секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності та його поділ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що вона пред'явила позов до ОСОБА_2 про визнання об'єктами спільної сумісної власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за цією ж адресою, та земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої по АДРЕСА_2, та будівельних матеріалів і обладнання, використаних в процесі будівництва житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на земельній ділянці площею 0,065 га, розташованій в СТ «Маяк» на території Головурівської сільської ради, а також про поділ цих об'єктів нерухомого майна.

Вважає, що існує загрози відчуження відповідачем цього майна у власність інших осіб і ця обставина унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Тому ОСОБА_3 п росить накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за цією ж адресою, та земельну ділянку площею 0,065 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для садівництва, розташовану в СТ «Маяк» на території Головурівської сільської ради.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2018 року заяву задоволено частково, накладено арешт на спірний житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1000 га, у задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом було порушено вимоги процесуального закону при прийнятті заяви про забезпечення позову, а також не вирішено питання зустрічного забезпечення, також вказує, що позивачкою не було надано належних і допустимих доказів необхідності вжиття таких заходів забезпечення позову, крім того ОСОБА_2 не має юридичної змоги відчужити спірне майно, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на нього, тому вважає ухвалене рішення незаконним та необґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки між сторонами наявний спір з приводу вказаного майна, а відповідач має змогу відчужити його на користь інших осіб, то заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на будинок та земельну ділянку площею 0,1000 га є співмірними із заявленими позовними вимогами, а також відповідають вимогам розумності і справедливості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в травні 2018 року ОСОБА_3 пред'явила до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.31-44), в якому вона просила визнати об'єктами спільної сумісної власності позивача та ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за цією ж адресою, земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером НОМЕР_3 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2, та будівельні матеріали та обладнання, використані в процесі будівництва житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на земельній ділянці площею 0,065 га з кадастровим номером НОМЕР_2 з цільовим призначенням для садівництва, розташованій в СТ «Маяк» на території Головурівської сільської ради; а також здійснити поділ цих об'єктів нерухомого майна.

Встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за цією ж адресою, зареєстровано за ОСОБА_2 Це підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 9 жовтня 2012 року (а.с.16), інформаційною довідкою №125080559 від 24 травня 2018 року (а.с.62-63) та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 6 липня 2011 року (а.с.15).

З інформаційних довідок №125080559 та №125082308 від 24 травня 2018 року (а.с.62-64) вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутні записи про арешт вказаного домоволодіння та земельної ділянки або заборону відчуження цих об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 цього ж Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини в п.53, п.55 рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов'язків», пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться, для досягнення цієї мети. Водночас, обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (рішення у справі компанії «Тіннеллі та сини Лтд.» та інші, а також Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття цих заходів може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, оскільки між сторонами виник спір з приводу цього майна, крім того потреба в застосуванні заходів забезпечення позову у даній справі не відпала, її розгляд по суті не закінчився, а обставини, що зумовили застосування цих заходів, не змінилися, а тому вказана ухвала була постановлена судом із додержанням вимог ст. 149 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції належним чином не мотивував свої висновки при постановлені даної ухвали, а також доводи про те, що у матеріалах справи відсутні належні докази наявності загрози відчуження спірного майна, не спростовують обґрунтованості вжитих заходів забезпечення позову.

Крім того, доводи апелянта про те, що він не має юридичної змоги відчужити спірне майно у зв'язку із відсутністю у нього правовстановлюючих документів, не підтверджені жодними належними доказами, а також доводи про те, що судом не було дотримано принципу співмірності при вжитті зазначених заходів, колегія суддів вважає формальними, оскільки ґрунтуються на припущеннях, а тому не можуть бути належною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: