Постанова

Іменем України

04 липня 2018 року

м. Київ

справа № 758/2731/16-ц

провадження № 61-27961св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві,

третя особа - ОСОБА_6,

представники третьої особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Саліхова В. В., Прокопчук Н. О., Семенюк Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (далі - Подільського РУЮ у м. Києві) про визнання запису про встановлення батьківства недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що його рідна сестра - ОСОБА_9, 02 травня

1974 року уклала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на ОСОБА_9. Він зазначив, що від шлюбу у них народились діти: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також вказував на те, що 26 квітня 1984 року ОСОБА_9 розірвала шлюб з ОСОБА_10 та 08 лютого 1989 року уклала шлюб з ОСОБА_6, змінивши прізвище на ОСОБА_9, який 04 лютого 1992 року було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_5 його сестра - ОСОБА_9 померла, а ІНФОРМАЦІЯ_6 помер його племінник - ОСОБА_11 Крім того, зазначав, що відповідачем було встановлено батьківство ОСОБА_6 відносно ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, і внесені відповідні відомості до актового запису про народження. Однак вважав, що при встановленні батьківства ОСОБА_6 допущенні помилки.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати актовий запис

від 27 червня 1987 року № 59 про встановлення батьківства відносно ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, здійснений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, недійсним.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року

у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 з інших підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2017 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року залишено без змін.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, яка мотивована тим, що 06 вересня 2017 року стало відомо про надходження у 2013 році до Піщанської сільської ради Овруцького району Житомирської області запиту від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 його племінника - ОСОБА_11, так як по м. Києву був народжений і зареєстрований

27 червня 1987 року ОСОБА_11

Зазначену обставину він вважає нововиявленою, яка йому не була відома,

у зв'язку із чим просив суд скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва

від 15 вересня 2016 року відповідно до статті 361 ЦПК України 2004 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва

від 15 вересня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що обставина, на яку посилається ОСОБА_4, відносно того, що йому стало відомо про те, що у

2013 році до Піщанської сільської ради Овруцького району Житомирської області надійшов запит від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 його племінника - ОСОБА_11, так як по

м. Києву був народжений і зареєстрований 27 червня 1987 року ОСОБА_11, не підпадає під визначення нововиявленої, оскільки вона існувала на момент ухвалення рішення суду апеляційної інстанції та відсутні обґрунтування щодо неможливості з'ясування вказаного раніше.

У касаційнійскарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4,посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та постановити нову ухвалу по суті вимог заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала апеляційного суду є незаконною, необґрунтованою й такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства. Зазначав, що вказана ним обставина є нововиявленою, оскільки про неї він не знав і не міг знати під час вирішення справи у суді апеляційної інстанції, тому що при зверненні до органів державної реєстрації актів цивільного стану за інформацією, йому було відмовлено та повідомлено, що інформація містить факти проведення державної реєстрації, яка є конфіденційною і розголошенню не підлягає.

У січні 2018 року до суду надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4 від Подільського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в яким зазначено про те, що народження дитини ОСОБА_11 з одночасним встановленням батьківства щодо нього було проведено з дотриманням вимог статей 55, 56, 188, 189, 190 КпШС України та відповідно до пунктів 124,

125 Інструкції «Про порядок реєстрації актів громадянського стану Української РСР», затвердженої Міністерством юстиції Української РСР від 18 грудня

1984 року.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судового рішення лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судом установлено, що у березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві та просив визнати актовий запис від 27 червня 1987 року № 59 про встановлення батьківства відносно ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, здійснений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, недійсним (а. с. 2-3).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено та зазначено про те, що права позивача не були порушені й він є неналежним позивачем (а. с. 73-74). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що запис про встановлення батьківства не є правочином, тому питання щодо його недійсності не може вирішуватися за правилами ЦК України (а. с. 115-116). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2017 року рішення апеляційного суду залишено без змін (а. с. 150-151).

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, в якій зазначав про те, що 06 вересня 2017 року йому стало відомо про надходження у 2013 році до Піщанської сільської ради Овруцького району Житомирської області запиту від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 племінника позивача - ОСОБА_11, так як по м. Києву був народжений і зареєстрований 27 червня 1987 року ОСОБА_11 (а. с. 153-155).

Зазначену обставину ОСОБА_4 вважав істотною для справи, яка не була відома на час розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України 2004 року, у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, необхідними умовами для визнання обставин нововиявленими є те, що вони існували на час розгляду справи; не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов вірного висновку про те, що обставина, на яку посилається ОСОБА_4, відносно того, що йому стало відомо про те, щоу

2013 році до Піщанської сільської ради Овруцького району Житомирської області надійшов запит від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 його племінника - ОСОБА_11, так як по

м. Києву був народжений і зареєстрований 27 червня 1987 року ОСОБА_11, не підпадає під визначення нововиявленої, оскільки вона існувала на момент ухвалення рішення суду апеляційної інстанції та відсутні обґрунтування щодо неможливості з'ясування вказаного раніше. Разом з тим, при розгляді справи у суді апеляційної інстанції заявник не надав суду будь-яких доказів у розумінні вимог статей 58, 59 ЦПК України 2004 року на підтвердження нововиявлених обставин у вказаній справі. Доводи заяви фактично зводяться до перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, яке набрало законної сили, та не може бути підставою для скасування рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. В. Білоконь

Є. В.Синельников