Справа № 354/341/18
Провадження № 2/354/408/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2018 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Іванова А.П.

при секретарі: Калинчук І.О.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та заборгованості за минулий період,-

в с т а н о в и в:

16.04.2018 р. позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття та стягнення з відповідача за минулий час заборгованості на утримання дитини.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона проживала разом з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу з серпня 2012 року по квітень 2016 р. в с.Яблуниця, Яремчанської міської ради. За час спільного проживання вона народила дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначає, що близько двох років вона з відповідачем не проживають разом. З того часу відповідач не надавав допомоги та грошових коштів на утримання спільної дитини. Вона неодноразово зверталася до відповідача за коштами на одяг, харчування та іграшки для дитини, проте відповідач обіцяв приїхати, допомогти з грошима, але обіцянки не виконав. Позивачці складно утримувати самій дочку та займатися її вихованням, оскільки вона не працює, а дочка потребує постійного догляду. Позивачка вважає, що відповідач також зобовязаний оплатити заборгованість за минулий період з часу припинення спільного проживання травень 2016 р. по час подачі позову до суду - березень 2018 року в розмірі 11730,70 грн. Тому позивачка просить задовольнити її позов та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно і заборгованість по аліментах в розмірі 11730,70 грн. на утримання дитини.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві і просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Він пояснив, що працює на посаді охоронника у філії «Рубіж-Авто» ПАТ «Українська автомобільна корпорація» в м.Києві. Він згідний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн., що буде відповідати його майновому стану, але не визнає позовні вимоги про стягнення заборгованості за минулий період в розмірі 11730,70 грн.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Поясненнями сторін, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НМ №365580 (а.с.23) встановлено, що сторони є батьками дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Поясненнями сторін встановлено, що вони проживають окремо, неповнолітня дочка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Проживання дочки сторін з позивачкою також підтверджується довідками виконкому

Яблуницької сільської ради (а.с.6, 7) та актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.8).

Поясненнями позивачки, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 16.04.2018 року (а.с.8) встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з квітня 2016 року не проживає разом із сімєю та не займається утриманням дитини.

Поясненнями відповідача, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.17) встановлено, що він працює на посаді охоронника у філії «Рубіж-Авто» ПАТ «Українська автомобільна корпорація» в м.Києві і його загальна сума доходу за період з травня 2017 р. по квітень 2018 р. становить 46947, 91 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

В силу дії ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

За приписами ч.2 ст.182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» і на даний час (з 01 січня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1492 грн. , від 6 до 18 років - 1860 грн., де прожитковий мінімум - це вартісна величина, достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його стан здоровя. Проте, він є працездатною особою, офіційно працює і спроможний платити аліменти на утримання дитини.

В звязку з наведеним та тим, що відповідач погодився на стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дочки в розмірі 1500 грн., вказана позовна вимога позивачки є підставною та такою, що підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги про стягнення заборгованості по аліментах за минулий період (травень 2016 р.- березень 2018 р. включно), суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Докази, які б підтверджували, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати суду не надані, остання зверталася до відповідача із такими вимогами тільки усно.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивачки про стягнення з відповідача боргу по виплаті аліментів за 2016-2018 рр. у розмірі 11 730 гривень 70 копійок є безпідставними, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 180-184, 191, 194Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 18, 76, 78, 89, 95, 206, 229, 259, 263-265, 268, 353 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 за минулий час заборгованості в розмірі 11 730 гривень 70 копійок відмовити за безпідставністю.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави ( Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 4, 80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) гривень несплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 12.07.2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Іванов