Справа № 496/1675/18
Провадження № 2/496/1084/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.

сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн. щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, починаючи від дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до 24 жовтня 2020 року.

Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У теперішній час вона не працює, знаходиться у декретній відпустці і потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на те, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, а тому просить суд стягнути аліменти на утримання дитини та своє утримання.

Позивачка в судовому засіданні на позовних вимог наполягала. При цьому пояснила, що майже одразу після народження дитини відповідач перестав цікавитись її життям, умовами проживання та не надає матеріальну допомогу на їх утримання. Лише декілька разів відповідач купував іграшки та памперси. На даний час вона не працює, знаходиться у декретній відпустці і потребує матеріальної допомоги.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісяця. При цьому пояснив, що працює в ДП «Інтертек України» на посаді тальмана та отримує заробітну плату у розмірі 5500 грн. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн., а на утримання дружини не згоден, оскільки заробітної плати йому не достатньо, він не має власного житла та постійного місця проживання. Крім цього, вказав, що він надає матеріальну допомогу на утримання сина, неодноразово купував дитині іграшки, памперси, медикаменти тощо, більш того після фактичного розірвання шлюбних відносин з позивачкою він залишив їй усі кошти, які їм були подаровані на весілля, на утримання дитини.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2017 року, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №285831 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ЖД №535293 (а.с.7).

Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області №526 від 12 квітня 2018 року.

Судом встановлено, що відповідач періодично надає допомогу на утримання дитини, допомогу на утримання дружини не надає.

У відповідності з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 21.12.1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Враховуючи, що утримання неповнолітньої дитини це обовязок батьків, а не їх право, а тому суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі 1500 грн. щомісяця на утримання сина ОСОБА_4, що буде достатнім для його гармонійного розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно положень ч. ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З аналізу даної норми слідує, що наявність у чоловіка можливості сплачувати такі аліменти є обовязковою умовою для їх стягнення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює в ДП «Інтертек України» на посаді тальмана та отримує заробітну плату у розмірі 5500 грн., будь-яких належних та допустимих доказів, які свідчать про більший дохід відповідача суду не надано, в звязку з чим суд не може прийти до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає спільна малолітня дитина.

Відсутність такої обовязкової умови, як можливість надавати матеріальну допомогу дружині, є підставою для відмови в стягнення аліментів згідно ст. 84 Сімейного кодексу України.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст. ст. 84, 180-182, 184 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КМ 626219, виданий 10.12.2009 року Котовським МВ в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КМ 416760, виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 20 вересня 2006 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1500 грн. щомісяця, до його повноліття, тобто до 24.10.2035 року, починаючи з дня подачі позовної заяви з 04.05.2018 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КМ 626219, виданий 10.12.2009 року Котовським МВ в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.О. Пендюра