Справа № 299/3166/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частина)

19 липня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В.,Готра Т.Ю.,

секретарі: Чучка Н.В.

за участі представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду від 13 березня 2018 року (Головуючий Леньо В.В.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 03.03.2016 року. Спільно у шлюбі проживали до 01.10.2017 року. Від даного шлюбу народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін виявились різні характери, відсутнє порозуміння, та повага, а тому позивачка просить шлюб між ними розірвати. Дитина перебуває з позивачкою на її повному утриманні. Відповідач матеріально забезпечений, офіційно працевлаштований, не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку.

У звязку з цим позивач просить укладений шлюб розірвати, зобовязати відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку.

Рішенням Виноградівського районного суду від 13 березня 2018 року позов задоволено частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 03.03.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області, Актовий запис № 35 розірвано.

Позивачці відновлено дошлюбне прізвище Візор.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку на місяць, починаючи із дати звернення до суду 18.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення змінити в частині розміру аліментів та призначити до стягнення аліменти у розмірі ? частини від заробітку на місяць.

Заслухавши суддю-доповідача, представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Яквбачається з матеріалів справи - 03 березня 2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, оскільки суд при цьому в повній мірі врахував вищезазначені норми.

Посилання апелянта на те, що позивачка отримує більше заробітної плати ніж відповідач не може бути підставою для зміни рішення в цій частині, позаяк він зобовязаний нести обовязок по утриманні дитини. Таке утримання повинно забезпечувати мінімальні потреби дитини необхідні для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

В суді апеляційної інстанції посилання апелянта на те, що позивачка отримує більші доходи було спростовано Довідкою УДП «Укрінтеравтосервіс» про доходи ОСОБА_3 наданою в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, при визначенні розміру аліментів, врахував вищенаведені обставини, визначив достатню і розумну суму аліментів, враховуючи вік дітей, стан здоров'я та обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 13 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.07.2018 року.

Головуючий

Судді