Провадження № 2-з/752/111/18
У Х В А Л А

04.06.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Якушко Т.А.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом зустрічним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

В ході розгляду справи позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 виїжджати за межі України, в"їжджати на непідкотрольні Україні території, такі як Автономна Респубілка Крим, Донецька та Луганська області.

Свою заяву представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач, незважаючи на наявність судового рішення про зобов'язання сплатити ФОП ОСОБА_1 грошові кошти за невиконання умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ТД «»КАМІЛА», переховується від органів виконавчої служби, внесений до Єдиного реєстру боржників, ухиляється від досудового врегулювання спору. Оскільки ОСОБА_2 є громадянином іншої держави (Республіки Білорусь), з метою недопущення неможливості виконання рішення суду та порушення майнових прав позивача, вжиття заходів забезпечення позову є необхідним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з»ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існує спір щодо стягнення грошових коштів.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов»язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв»язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Між сторонами існує спір щодо стягнення грошових коштів, що є вимогами майнового характеру.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач просить суд заборонити ОСОБА_2 виїжджати за межі України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м.Києва судом вже застосовані заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно відповідача з метою забезпечення в подальшому виконання рішення суду з огляду на ціну позову.

Вжиті судом заходи забезпечення позову є достатніми для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову у спосіб, заявлений ним.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м.Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: