АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження: 22-ц/796/5713/2018
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Київ

Справа №755/4344/17

Резолютивна частина постанови оголошена 18 липня 2018 року

Повний текст постанови складено 19 липня 2018 року

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина О.Б.

учасники справи:

заявник ОСОБА_2

божник Відкрите акціонерне товариство «Технологічний інститут

«Укроргводбуд»

розглянув апеляційні скарги ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва, постановленої 30 квітня 2018 року суддею Гончаруком В.П. в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, повни текст якої виготовлено 04 червня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого документа, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року заявник звернувся до суду з заявами про видачу дубліката виконавчого документа, в якій просив видати дублікат виконавчого листа № 2-1891 від 09 грудня 1999 року, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та поновити пропущений строк для подачі виконавчого документа до виконання.

Посилався на те, що 09 грудня 1999 року Харківським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 2-1891 про поновлення ОСОБА_2 на посаді токаря 6-го розряду ВАТ «Технологічний інститут Укроргводбуд». 26 липня 2000 року ВДВС Харківського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1891 від 09 грудня 1999 року.

Листом Міністерства юстиції України від 18 липня 2003 року заявника було повідомлено, що 28.07.2000 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий документ було повернуто до суду в зв'язку з виконанням. Також зазначено, що державним виконавцем було порушено інструкцію про проведення виконавчих дій та ліквідовано ВДВС Харківського РУЮ у м. Києві. З 2001 року по 07 червня 2006 року виконавчий лист на виконання до ДВС у Дарницькому районі м. Києва не надходив.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, директор ОСОБА_2 подав апеляційні скарги, в яких просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву задовольнити заяву, видати дублікат виконавчого, посилаючись на не повне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права.

Зокрема вказував про те, що виконавчий лист про поновлення його на посаді токаря 6-го розряду ВАТ «Технологічний інститут Укроргводбуд» на виконання до Державної виконавчої служби у Дарницькому районі міста Києва з 2001 року по 2007 рік на виконання не надходив та не знаходиться на виконанні. Після чергових звернень до Харківського районного суду міста Києва, заявнику видали виконавчий лист, який був переданий директору ВАТ «Технологічний інститут Укроргводбуд».

Причиною масових звернень заявника до вищестоящих органів було те, що відповідач категорично відмовлявся виконувати рішення суду, а також відмовлявся надати ОСОБА_2 трудову книжку та довідку його заробітної плати для оформлення пенсії по інвалідності.

Виконавчі служби Харківського, Дарницького та Дніпровського районів на його неодноразові звернення відповідали, що по справі Харківського районного суду м. Києва № 2-1891/99 до відділів ніяких документів не надходило.

Крім того, вказував про те, що розгляд справи про видачу дублікату виконавчого листа судом першої інстанції є завідомо поверхневим, судом не з'ясовані обставини справи, що мають значення для справи

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засідання ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву та видати виконавчий лист на виконання рішення Харківського районного суду м. Києва від 09 грудня 1999 року.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення боржника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявна копія належним чином не завіреного рішення Харківського районного суду м. Києва від 09.12.1999 року, що позбавляє суд можливості перевірити наявність судового рішення (на підтвердження якого може бути надана лише копія завірена належним чином) його чинність, встановлення обставини його виконання чи не зиконання, втрати оригіналу виконавчого листа.

Крім того в матеріалах справи наявна копія виконавчого листа № 2-1891, виданого в 2000 році про поновлення ОСОБА_2 на посаді токаря 6-го розряду в ВАТ «Технологічний інститут «Укроргводбуд».

Вказані обставини свідчать про недотримання заявником при подачі заяви до суду 21 березня 2017 року, вимог ст.ст. 119-121 ЦПК України в редакції 2004 року.

Колегія суддів, не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 370 ЦПК України в редакції 2004 року, що діяв на час подання даної заяви та розгляду її судом першої інстанції, передбачено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦПК України, в редакції 2004 року, що діяв на час подання даної заяви, заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Відповідно до ч.1 п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

25 вересня 2015 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах.

Так, п. 3 вказаного узагальнення роз'яснено, що відповідно до п. 29.36 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17 грудня 2013 року № 173 , листування щодо виконання судового рішення підшивається до матеріалів відповідної справи. В разі відсутності у суді цивільної справи, що перебуває на перегляді в суді апеляційної або касаційної інстанції, суд, отримавши заяву боржника про відстрочку виконання рішення суду, має повідомити про це заявника листом та роз'яснити, що його заява буде розглянута у передбачений ст. 373 ЦПК України строк, але після повернення до суду відповідної цивільної справи.

У жодній зі статей розділу VI ЦПК законодавець не зазначив,які процесуальні дії має вчинити суддя, отримавши заяву чи подання, пов'язані з виконанням судових рішень.

Системний аналіз норм ЦПК свідчить про те, що при надходженні заяв, подань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), суд має постановити ухвалу про прийняття заяви, подання до свого провадження та призначення судового засідання.

Виконання рішення, ухвали суду є невід'ємною частиною судового процесу, нове провадження за заявою, поданням щодо виконання судового рішення не відкривається.

Отже, зважаючи на норми ст.ст. 370,371 ЦПК України, п. 29.36 Інструкції з діловодства та вказаних роз'яснень викладених у наведеному вище узагальненні, можна прийти до висновку про те, що будь-які заяви пов'язані з виконанням рішення суду підшиваються до матеріалів відповідної справи, за результатами розгляду якої прийнято рішення та розглядаються в межах цієї справи.

Пунктом 6 вищевказаного узагальнення «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» також роз'яснено, що згідно з ч. 1 ст. 370 ЦПК замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу може бути виданий дублікат цих документів.

Дублікат виконавчого листа чи судового наказу видається на підставі ухвали суду і його зміст має повністю співпадати з оригіналом, тобто відповідати резолютивній частині рішення суду. Навіть у разі часткового виконання рішення суду змінювати в дублікаті загальну суму стягнення не можна. Це враховується під час подальшого виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦПК заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката. Тобто під час розгляду питань про видачу дубліката виконавчого листа чи судового наказу явка сторін виконавчого провадження є їх правом, а не обов'язком.

Проте вони повинні бути належним чином повідомлені про дату судового засідання (ст. 74 ЦПК) і лише за наявності таких даних суд може розглянути заяву без них.

Згідно з ч. 1 ст. 370 ЦПК, підставами для видачі дубліката виконавчого листа чи судового наказу є: втрата виконавчого листа чи судового наказу; встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника у разі стягнення аліментів.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв'язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов'язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Слід відмітити, що із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред'явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суди мають перевіряти, чи не переривався строк давності пред'явлення його до виконання.

При цьому слід розрізняти поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання від поновлення строку давності для пред'явлення виконавчого листа до виконання після його переривання.

З матеріалів справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції вбачається, що заява ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого документа, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для подачі виконавчого документа до виконання, була розглянута судом першої інстанції не в межах відповідної цивільної справи.

Так, подавши вказану заяву, ОСОБА_2 додав до неї копію рішення Харківського районного суду м. Києва від 09 грудня 1999 року, яка належним чином не завірена.

Розглянувши заяву ОСОБА_2 в межах нового провадження, суд першої інстанції керувався лише копіями документів наданих заявником, внаслідок чого незрозуміло яким чином суд перевіряв наявність судового рішення ( підтвердженням може бути лише оригінал рішення), за яким ОСОБА_2 просив видати дублікат виконавчого листа, його чинність, встановлення обставини його виконання чи навпаки не виконання, втрати оригіналу виконавчого листа.

При цьому слід зазначити, що сторони, які брали участь в справі, судом першої інстанції про розгляд питань, порушених заявником ОСОБА_2 не повідомлялись, що є порушенням норм процесуального права.

Проте, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, внаслідок чого постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам закону, внаслідок чого вона підлягає скасуванню з направленням для продовження розгляду, при якому суд першої інстанції керуючись п.п. 17.4) Перехідних положень розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України в редакції 2017 року, повинен врахувати роз'яснення узагальнення ВССУ від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», відповідність заяви нормам процесуального права ( ст.ст. 119-121 ЦПК України в редакції 2004 року), врахувавши при цьому і норми ч. 1 ст. 488, ч. 5 ст. 491 ЦПК України (2017 року), зважаючи на давність судового провадження.

Керуючись п. 17.4 розділу VIII перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 268, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України,суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 квітня 2018 року - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна