Справа № 592/9068/17
Провадження № 4-с/592/23/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Чайки Т.В., розглянув у відкритому судовому зсіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2, -

встановив:

Скаржниця звернулася до суду з вищевказаною скаргою, вимоги якої обґрунтовує тим, що 26.10.2017 р. Ковпаківський районний суд м. Суми прийняв рішення по справі №592/9068/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 131000 грн. 20.12.2017 року судове рішення набрало законної сили.

В подальшому ОСОБА_3 предявив виконавчий лист для виконання до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Згодом ОСОБА_3 подав до Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області заяву про повернення виконавчого документа.

03.05.2018 р. на підставі заяви ОСОБА_3 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області ОСОБА_4 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

03.05.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області ОСОБА_4 складено Розрахунок основної винагороди приватного виконавця за вих. №243 від 03.05.2018 р. та винесена Постанова про арешт майна боржника.

Однак у Ковпаківському ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області було відкрито виконавче провадження №56317989 про стягнення виконавчого збору.

ОСОБА_1 не погоджується із постановою та діями державного виконавця та зазначаю, що це суперечить положенням статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», та просить визнати неправомірною постанову, винесену державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №56317989 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, та зобовязати державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 усунути порушення, шляхом скасування постанови по виконавчому провадженні №56317989 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

Скаржниця в судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2, повідомлена належним чином про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила.

ОСОБА_3 - стягувач у виконавчому провадженні, повідомлений належним чином про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області ОСОБА_4, повідомлений належним чином про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не зявилася, надав письмову пояснення в яких зазначив, що у вирішенні вимог викладених у скарзі покладається на розсуд суду та просить розглянути скаргу без його участі.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.10.2017 р. Ковпаківський районний суд м. Суми прийняв рішення по справі №592/9068/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 131000 грн.

20.12.2017 року судове рішення набрало законної сили.

ОСОБА_3 предявив виконавчий лист для виконання до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, але згодом подав до Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області заяву про повернення виконавчого документа.

03.05.2018 р. на підставі заяви ОСОБА_3 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області ОСОБА_4 винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження, складено Розрахунок основної винагороди приватного виконавця за вих. №243 від 03.05.2018 р. та винесена Постанова про арешт майна боржника.

Однак у Ковпаківському ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області 04.05.2018 р. відкрито виконавче провадження №56317989 про стягнення виконавчого збору.

Згідно ч.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності, справедливості, неупередженості та обєктивності, забезпечення права на оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців.

Згідно ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.2 ст.42 ЗУ «Про виконавче провадження», витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.42 ЗУ «Про виконавче провадження», витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Згідно ч.4 ст.42 ЗУ «Про виконавче провадження», на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Згідно ч.2 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом

Тобто аналізуючи вищенаведені норм Закону суд приходить до висновку, що обовязковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 р., витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення, державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що відповідно до відмітки на виконавчому документі частково стягнуто лише частину боргу в сумі 809,09 грн.

Державним виконавцем не надано суду жодних доказів, що свідчили б про вчинення ним будь-яких дій спрямованих на реалізацію заходів примусового виконання рішення, як підставу для стягнення виконавчого збору.

Крім того відповідно до ч.5 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем, та під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

Виходячи з вищезазначеного суд вважає доводи скарги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», в останній редакції від 17.02.2017 р., -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 від 04.05.2018 р. у виконавчому провадженні №56317989 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 23.07.2018 року.

Суддя Б.В. Хитров