ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року

м.Суми

Справа №592/2185/18

Номер провадження 22-ц/788/1060/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представники позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 квітня 2018 року в складі судді Корольової Г.Ю., ухваленого у м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила: 1) встановити розмір стягуваних з ОСОБА_4 аліментів, визначених в твердій грошовій сумі 1500,00 грн. та стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1500 грн щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, здійснювати індексацію аліментів у відповідності до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; 2) стягнути з ОСОБА_4 на її користь суму індексації аліментів за період з жовтня 2015 року по лютий 2018 року в розмірі 1542 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно з рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2015 року з відповідача на її користь стягуються аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно по 500,00 грн., які підлягають індексації, починаючи з жовтня 2015 року і до досягнення повноліття дочки. Аліменти у сумі 500 гривень відповідачем сплачувались, проте даних коштів недостатньо для покриття поточних витрат на утримання їхньої спільної доньки, тому вона змушена нести їх одноособово. З дня присудження аліментів минув час, змінилося законодавство та рівень життя, підвищилися ціни та соціальні гарантії, збільшився прожитковий мінімум на дітей, самостійно забезпечити належний рівень життя для дочки не має можливості, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.04.2018 року позов задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, який було встановлено рішенням Ковпаківського районного суду Сумської області від 18.12.2015 року, та стягнуто з ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1100,00 грн, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та аліменти сплачувати матері ОСОБА_1, починаючи з дати набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 704,80 грн на користь держави.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині визначення розміру аліментів, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просить змінити оскаржуване рішення та встановити аліменти в розмірі 930,00 грн.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що згоден платити аліменти в сумі 930,00 грн, оскільки різниця в сумі 170,00 грн на даний час є для нього суттєвою, оскільки немає постійного заробітку, його дохід складає близько 3500,00 грн в місяць, сплачує щомісячно аліменти у розмірі 400,00 грн на утримання другої дочки, має на утримання непрацездатну матір, а також цивільну дружину та її сина, сплачує іпотеку. Разом з тим, позивачем не було надано доказів про зміну її матеріального стану в бік погіршення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що судом постановлено законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для його скасування не має.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів, які позивач одержує на утримання доньки ОСОБА_5 за рішенням суду на сьогоднішній день занадто малий для гармонійного розвитку дитини і не відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 21.05.2010 року по 29.11.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.08.2015 року ОСОБА_4 позбавлений батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5 (а.с. 7-9).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500,00 грн щомісячно, починаючи з 21.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованості за сплати аліментів відповідач не має (а.с. 6, 31).

Відповідно до довідок Сумського міського центру зайнятості №1568 від 22.02.2018 року та Сумського обєднаного управління ПФУ Сумської області від 22.02.2018 року ОСОБА_1 не зареєстрована як безробітна і не отримує допомогу по безробіттю, офіційно не працевлаштована (а.с. 12, 13).

За довідкою Державної податкової інспекції у м. Сумах від 10.04.2018 року ОСОБА_4 здійснює особисту підприємницьку діяльність та за звітний 2017 рік обсяг його виручки склав 38250,00 грн (а.с. 24).

Відповідно до актів голови квартального комітету від 04 та 11 квітня 2018 року за адресою: м. Суми, вул. А. Реути, 31/1, разом з відповідачем проживають його матір ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, цивільна дружина ОСОБА_7 зі своїм сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 28, 29, 30).

Також, відповідачем долучені ксерокопії чеків про сплату аліментів на утримання другої дитини ОСОБА_9 щомісячно 400,00 грн. на імя «Дюкарева», та договір іпотеки від 20.09.2007 року, укладений між ПАТ «ОСОБА_10 Аваль» та ОСОБА_4 в забезпечення останнім кредитного зобовязання в сумі 138023,00 грн., терміном дії до 17.09.2022 року (а.с. 25-27, 34-36).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Отже, приймаючи до уваги, що розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 року вже становить 1860,00 грн, суд першої інстанції з урахуванням матеріального становища сторін у справі, правильно прийшов до висновку проте, що незважаючи на збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину (не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), який відповідач не заперечує сплачувати, але фактично продовжував сплачувати аліменти у розмірі, присудженому раніше за рішенням суду, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України є підставами для збільшення їх розміру.

Але збільшуючи розмір аліментів до 1100,00 грн, місцевий суд не врахував, що друга дитина відповідача також має право на збільшення розміру аліментів, які сплачуються зараз на її утримання у зв'язку із змінами в сімейному законодавстві, а тому з метою забезпечення спроможності відповідача надати обом дітям рівні умови для забезпечення їх гармонійного розвитку, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги щодо забезпечення його спроможності сплачувати аліменти обом дітям такими, що дають підстави для визначення збільшеного розміру аліментів до рівня 930,00 грн., який підлягає індексації відповідно до закону.

Крім того, позивач заявляючи вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання доньки,посилається саме на збільшення їх мінімального розміру встановленого на законодавчому рівні.

Доводи апеляційної скарги про перебування на утриманні відповідача непрацездатної матері, цивільної дружини та її сина не заслуговують уваги, оскільки не доведені у відповідності до вимог ст. 12, 81 ЦПК України.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для повної або часткової зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що має значення для справи, порушення норм процесуального і матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині слід змінити, визначив збільшений розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 на рівні 930,00 грн, який підлягає індексації відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 квітня 2018 року в оскарженій частині змінити, визначив збільшений розмір аліментів на рівні 930,00 грн, який підлягає індексації відповідно до закону.

Поновити дію Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 квітня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

ОСОБА_11