Постанова

Іменем України

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 753/12180/16-ц

провадження № 61-11760св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ОСВ Стрімтек»,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - товариство з обмеженою відповідальністю «Лагранд Інвестмент»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОСВ Стрімтек» на рішення Апеляційного суду міста Києва, у складі колегії суддів: Волошиної В. М.,

Панченка М. М., Слюсар Т. А., від 29 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОСВ Стрімтек» (далі - ТОВ «ОСВ Стрімтек») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Лагранд Інвестмент» (далі - ТОВ «Лагранд Інвестмент»), про усунення перешкод у користуванні майном.

Позовна заява мотивована тим, що 11 листопада 2015 року між

ТОВ «ОСВ Стрімтек» та ТОВ «Лагранд Інвестмент» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ТОВ «Лагранд Інвестмент» передало у власність позивачу нерухоме майно - нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 210,5 кв .м. Позивач отримав правовстановлюючі та проектні документи на нерухоме майно. Проте, починаючи з жовтня

2015 року і до моменту звернення позивача до суду відповідач постійно прибуває з невстановленими особами на територію нежитлової будівлі за вказаною вище адресою, стверджуючи, що він є власником даного нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 27 жовтня

2015 року. Позивач вважав, що відповідач не є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 210,5 кв м, так як останнім за договором від 27 жовтня 2015 року було придбано металеву конструкцію, яка не є нерухомим майном та розташована за іншою адресою: АДРЕСА_1. Зазначав, що відповідач своїми діями чинить перешкоди у користуванні майном, постійно проникає з невідомими особами на територію будівлі за адресою: АДРЕСА_1, завдаючи шкоди майну.

Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні належним на праві приватної власності майном: нежитловою будівлею, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 210,5 кв .м.

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 пред'явив зустрічний позов, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він не має можливості користуватися належним йому майном, придбаним 27 жовтня 2015 року на підставі протоколу аукціону № 1 від 23 жовтня 2015 року, який проходив на Товарній біржі «Іннекс», оскільки ТОВ «ОСВ Стрімтек» зайняло спірне приміщення, а тому, уточнивши позовні вимоги, просив суд зобов'язати

ТОВ «ОСВ Стрімтек» не чинити йому перешкоди у здійсненні права власності на майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва, у складі судді Даниленка В. В., від 16 березня 2017 року позов ТОВ «ОСВ Стрімтек» задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити ТОВ «ОСВ Стрімтек» перешкоди у користуванні належним йому на праві власності майном: нежитловим приміщенням, павільйоном полуфункціонального призначення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач є власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 210,5 кв. м, а відповідач своїми діями перешкоджає йому законно володіти таким майном, порушуючи його право власності.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 29 травня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 задоволено частково, рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог

ТОВ «ОСВ Стрімтек» скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «ОСВ Стрімтек» відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження протиправних дій відповідача, створення конкретних перешкод у реалізації ним повноважень з користування належним йому майном. Відповідач дійсно оспорює право власності на спірний об'єкт нерухомості, проте здійснює це у спосіб та межах, які передбачені чинним законодавством.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 19 червня 2016 року,

ТОВ «ОСВ Стрімтек» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд належним чином не дослідив надані позивачем докази та не звернув увагу на те, що відповідач з жовтня 2015 року постійно прибуває на територію спірного нерухомого майна, стверджує, що він є власником зазначеного приміщення та намагається неправомірного заволодіти ним. У зв'язку з цим Дарницьким УП ГУНП у місті Києві відкрито кримінальне провадження за фактом вчинення ОСОБА_7 знищення та пошкодження чужого майна. Представник позивача не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання в апеляційному суді.

10 липня 2018 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін, посилаючись на те, що ані доводи позовної заяви, ані доводи касаційної скарги не містять доказів на підтвердження того, які саме перешкоди здійснюються відповідачем.

Рішення апеляційного суду у частині зустрічних позовних вимог не оскаржується, а тому касаційному перегляду не підлягає.

10 липня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року справу за позовом

ТОВ «ОСВ Стрімтек» до ОСОБА_3, третя особа - ТОВ «Лагранд Інвестмент», про усунення перешкод у користуванні майном, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ТОВ «ОСВ Стрімтек» про усунення перешкод у здійсненні права власності призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

05 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Право власності на павільйон полуфункціонального призначення загальною площею 211 кв. м по вулиці Вірменській, 2 у місті Києва виникло у ТОВ «Фарес-груп» на підставі рішення Господарського суду місті Києва від 30 серпня 2013 року (справа № 910/14101/13). Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22 квітня 2014 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Фарес-груп» відмовлено.

У 2014 році ТОВ «Фарес-груп» виступило замовником будівельних робіт з реконструкції приміщення нежитлової будівлі загальною площею 211 кв. м по АДРЕСА_1

Декларація про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрована у Державній архітектурно-будівельній інспекції України 21 травня 2014 року. Згідно декларації загальна площа об'єкта становить 210,5 кв. м.

Після проведення реконструкції приміщення нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 даному об'єкту присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1, що підтверджується листом служби містобудівного кадастру Департаменту містобудування та архітектури від 06 червня

2014 року (а. с. 110).

Замовником технічного паспорту на нежитлову будівлю загальною площею 210,5 кв. м по АДРЕСА_1 у місті Києві стало

ТОВ «Лагранд Інвестмент» (а. с. 111-114).

11 листопада 2015 року між ТОВ «Лагранд Інвестмент» та ТОВ «ОСВ Стрімтек» був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ТОВ «Лагранд Інвестмент» передало у власність позивачу нерухоме майно - нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 210,5 кв. м

(а. с. 3-4).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нежитлову будівлю загальною площею 210,5 кв. м по АДРЕСА_1 у м. Києві зареєстровано за ТОВ «ОСВ Стрімтек» (а. с. 115-116).

23 жовтня 2015 року на товарній біржі «Іннекс» був проведений аукціон з реалізації металевої конструкції (орієнтовані габарити: ширина - 10 м, довжина - 25 м, висота - 4 м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Переможцем аукціону став ОСОБА_3

27 жовтня 2015 року на підставі протоколу аукціону між ТОВ «Медімпекс ЛТД» та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу майна - металевої конструкції (орієнтовані габарити: ширина - 10 м, довжина - 25 м, висота - 4 м),що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Суд встановив, що з жовтня 2015 року відповідач прибуває на територію нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 та стверджує, що він є власником зазначеного нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу майна від 27 жовтня 2015 року, та намагається заволодіти майном.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Чорноног Л. В., треті особи:

ТОВ «Фарес-Груп», ТОВ «Лангранд Інвестмент», про визнання дій протиправними та скасування рішення відмовлено

(справа № 826/27177/15).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року позов ОСОБА_3 до ТОВ «Фарес-Груп», ТОВ «Лагранд Інвестмент»,

TOB «ОСВ Стрімтек», третя особа - приватний нотаріус Чорноног Л. В., про встановлення нікчемності договорів, застосування наслідків недійсності правочинів залишено без розгляду (справа № 753/24196/15-ц).

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_3 звертався до Головного територіального управління юстиції у місті Києві зі скаргою на неправомірні дії приватного нотаріуса Чорноног Л. В., за результатами розгляду якої було надано відповідь про те, що державна реєстрація права власності на предмет договору за ТОВ «Фарес-Груп» (замовник реконструкції приміщень нежитлової будівлі по АДРЕСА_1) здійснена приватним нотаріусом Чорноног Л. В. всупереч положень абзаців 2 та 3 частини п'ятої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а. с. 88-94). ОСОБА_3 подавав заяву про злочин до відділу Дарницького ГУ НП у місті Києві, за результатами розгляду якої здійснюється розслідування у межах кримінального провадження №0011622 щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 КК, з приводу заволодіння шахрайським шляхом (внесення неправдивих відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) об'єктом нерухомості по АДРЕСА_1 (а. с. 83-87).

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майно.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Встановивши, що власником спірної нежитлової будівлі загальною площею 210,5 кв. м по АДРЕСА_1 у місті Києві є позивач, а відповідач є власником металевої конструкції, яка знаходиться за іншою адресою: АДРЕСА_1 яка жодного відношення до спірного нежитлового приміщення не має, проте своїми діями перешкоджає власнику законно володіти і користуватись належним йому майном, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «ОСВ Стрімтек».

Апеляційний суд, у порушення статей 212-214 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи), вищезазначених обставин справи не перевірив, та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «ОСВ Стрімтек», не звернувши увагу на те, що протиправна діяльність відповідача стала підставою для звернення позивача до суду із відповідною позовною заявою.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином виконав вимоги статті 212 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) щодо оцінки доказів і дотримався вимог статті 213 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи) щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив обставини у справі та правильно вирішив спір.

За правилами статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 402, 409, 413, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОСВ Стрімтек» задовольнити.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 29 травня 2017 року у частині вирішення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю

«ОСВ Стрімтек» про усунення перешкод у користуванні власністю - скасувати, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2017 року у цій частині залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта