Справа № 396/3/18
Провадження № 2/396/122/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12.07.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу №396/3/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Новоукраїнський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису про шлюб, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з даним позовом до суду до відповідача, посилаючись на те, що 09 вересня 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 114. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалось та шлюб було розірвано про що 07.04.1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області зроблено актовий запис № 43. Після розірвання шлюбу сторони залишились проживати в спільній, спільний побут їх зблизив та наприкінці 1999 року вони почали проживати як подружжя, але шлюбні відносини реєструвати не поспішали. 24.11.2002 року від шлюбних відносин в них народилась донька ОСОБА_5, батьком якої по його заяві записаний відповідач ОСОБА_1 Вже 24 квітня 2009 року сторони по справі повторно зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 34, але сімейне життя між сторонами поступово погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З лютого 2014 року сторони не проживають разом. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, тому просить суд розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 16.01.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12.02.2018 року .

Відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу, які відповідач отримав 20.01.2018 року про що свідчить поштове повідомлення з його підписом.

Скориставшись своїм процесуальним правом передбаченим ч. 1 ст. 193 ЦПК України, 12 лютого 2018 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов, зазначивши, що дійсно між ним та позивачем за первинним позовом відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 09 вересня 1995 року уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 114. Даний шлюб було розірвано про що 07.04.1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області зроблено актовий запис № 43. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу вони залишились проживати у спільній квартирі. З 2000 року по 2004 рік він постійно їздив на заробітки до Німеччини та мав та стосунки з іншою жінкою. Під час його чергового приїзду до України між ним та ОСОБА_3 сталась інтимна близкість, яка за їх спільною згодою не мала призвести до виникнення сімейних відносин, але через деякий час ОСОБА_3 сповістила його про вагітність. 24.11.2002 року народилась ОСОБА_5, батьком якої за його заявою записаний він, але в нього був сумнів щодо його батьківства. У квітні 1999 року повернувшись з заробіток ОСОБА_3 повідомила йому, що виправила помилку вчинену в 1999 році, одружила їх. Наступного дня він ходив до працівників Відділу РАЦС з проханням надати пояснення щодо реєстрації шлюбу в його відсутність, працівник пояснила, що має недоопрацювання та анулює актовий запис про шлюб.

Він неодоразово притягувався до адміністративної відповідальності за заявою ОСОБА_3, та в суді надавав пояснення, що колишня дружина провокує його на конфлікт, вважаючи її колишньою. Навіть сама ОСОБА_3 в поясненнях вказувала його як колишнього чоловіка.

Весь час він вважав, що шлюб розірвано і в грудні 2018 року він дізнався, що ОСОБА_3 хоче розірвати неіснуючий шлюб. Оскільки жодних документів пов'язаних з реєстрацією шлюбу не підписував та не був присутній під час реєстрації звернувся до Новоукраїнського ВП ГУНП з заявою про вчинення кримінального правопорушення працівникам РАЦС. Отримавши на його прохання копію актового запису про шлюб він точно впевнився, що підпис не його. Просить суд відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її позовних вимог про розірвання шлюбу та задовольнити зустрічний позов визнавши неукладеним шлюб між ним та ОСОБА_3 та анулювати актовий запис про шлюб №34 від 24 квітня 2009 року складений відділом РАЦС Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської області.

В судовому засіданні 21.02.2018 року представником ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності від імені позивача за первинним позовом ОСОБА_3 подано відзив на зустрічну позовну заяву в якому вона просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні зустрічного позову, оскільки в зустрічній позовній заяві відповідач по первісному позову та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 спотровив та перекрутив факти, а саме після розірвання шлюбу ОСОБА_3 переїхала з їх спільної квартири разом з дитиною жити в житло, яке їй надали її забезпеченні батьки, а її на той час вже колишній чоловік ОСОБА_1 не надавав їй спокою і саме на численні його прохання вона з сином повернулась і вони продовжили проживати сум'єю. Також заперечує факт перебування ОСОБА_1 на протязі 2000-2004 років за кордоном, дані свідчення відповідають дійсності частково. Оскільки за даний період часу ОСОБА_1 дійсно кілька разів перетинав кордон з Польщею та їздив до Німеччини, однак за кордоном він перебував не більше 10-12 днів 5-6 разів на рік, але дані факти не можливо підтвердити, оскільки відомості щодо осіб, які перетнули кордон зберігаються на протязі 5-ти років. З січня 2004 року по квітень 2005 року вони сім'єю проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2 у її рідної сестри ОСОБА_7, однак після закінчення декретної відпустки повернулись до м.Новоукраїнка. Восени 2005 року вона вийшла на роботу, після чого сімейні відносини погіршились через ревнощі ОСОБА_1 на грунті зловживання ним спиртних напоїв. На протязі 2006-2009 років позивачка ОСОБА_3 декілька разів забирала дітей та йшла жити до своїх батьків однак на прохання ОСОБА_1 та з метою збереження сім'ї поверталась. В період чергового примирення вони вирішили укласти шлюб. Урочистої церемонії не було, однак реєстрація шлюбу відбулась на законних підставах, за взаємною заявою, в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_3

У відзиві представник позивачки спростовує вислови "Бувший чоловік" та "Бувша дружина", зазначивши, що дані вислови вжито для окреслення їх фактичних відносин, а не цивільного стану.

Стосовно висловлювання ОСОБА_3 щодо "виправлення помилки" зазначає, що дійсно було виправлення помилки в актовому записі №43 від 07.04.1999 року про розірвання їх першого шлюбу. Мала місце полилка в написанні прізвища Чєпляка-Чепляка, саме про дане виправлення ОСОБА_3 говорила ОСОБА_1

В судовому засіданні відповідач за первинним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просили суд відмовити в задоволенні первісного позову про розірвання шлюбу та визнати даний шлюб неукладеним, оскільки факт необізнаності ОСОБА_1 про повторну реєстрації шлюбу між ним та ОСОБА_3 повністю підтверджуєтьсяпоказами свідка ОСОБА_8, бувшої завідувача РАЦС та висновком експерта.

В дане судове засідання позивач за первинним позовом ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 не з'явилися, попередньо 27.06.2018 року ОСОБА_3 надіслала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, в задоволенні позовних вимог про визнання шлюбу неукладеним просить відмовити, оскільки у висновку експерта зазначено, що підпис в графі "наречений" ймовірно поставлений нею, тому він не може бути доказом того, що шлюб між нею та ОСОБА_1 не укладався.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що доводиться кумою ОСОБА_3, спілкуються більше 15 років. Близько десяти років тому ОСОБА_3 повідомила їй, що повторно уклала шлюб з ОСОБА_1 Деталів укладення та реєстрації повторного шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 їй невідомі. В гості до них зазвичай ОСОБА_3 приходила, пояснивши, що чоловік чекає вдома.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що доводиться батьком ОСОБА_3 До 2014 року донька проживала з ОСОБА_1 однією сім'єю, як подружжя. На даний час проживає біля них. ОСОБА_1 завжди фізично ображав його доньку, та постійно чинив на неї тиск навіть коли вони не проживали разом. Неодноразово чув від обох, що вони хочуть повторно зареєструвати шлюб.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що працює разом з ОСОБА_3 і зі слів останньої їй відомо, що вони з ОСОБА_1 повторно уклали шлюб. Завжди називала його чоловіком. Деталі укладення та реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 їй невідомі. Вважає, що зі сторони ОСОБА_1 були прояви насильства відносно дружини, оскільки неодноразово бачила у ОСОБА_3 синці, але остання завжди приховувала дані дані обставини.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що доводиться рідним братом ОСОБА_1, йому відомо, що в брата з ОСОБА_3 ніколи гарних відносин не було, вони завжди сварились, мали різний бюджет, часто не проживали разом. В період з 2003-2004 роки ОСОБА_1 їздив на заробітки за кордон.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що в 1999 році вона працювала провідним спеціалістом Новоукраїнського відділу РАЦС, але процедура укладення та реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 їй невідома. Чи бачила вона в той період ОСОБА_1 у відділі РАЦС не пам'ятає, через велику кількість відвідувачів. Церемонію укладення шлюбу проводить начальник.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що в 1999 році вона працювала начальником Новоукраїнського відділу РАЦС та на прохання ОСОБА_3 дійсно прийняля заяву про реєстрацію шлюбу особисто від ОСОБА_3 у відсутність ОСОБА_1, на дату реєстрації шлюбу ОСОБА_3 з'явилась без ОСОБА_1, пояснивши, що останній захворів, а реєстрація шлюбу їм необхідна в інтересах сім'ї, саме їй вона і видала свідоцтво про одруження. Ні під час подачі заяви ні під час реєстрації повторної шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наречений ОСОБА_1 присутнім не був та жодного документу не підписував, заяву підписала ОСОБА_3 Через тиждень до неї звернувся з питанням анулювання актового запису про шлюб ОСОБА_1, вона пояснила, що дане питання можливо вирішити шляхом звернення до суду. До пояснень додала, що своїми діями ОСОБА_15 ввела її в оману, це був одиничний випадок в її практиці.

Заслухавши пояснення сторін по справі, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 28 СК України заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого державного органу реєстрації актів цивільного стану за їх вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто.

Присутність нареченої та нареченого в момент реєстрації шлюбу є обов'язковою (ст. 34 СК України).

Згідно із статтею 9 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складання актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану-це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану, який є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується , до спростування його в судовому порядку.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000року № 52/5 у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 року № 3307/5, надалі Правила, в актовому записі про шлюб проставляються підписи осіб, які зареєстрували шлюб, а також дані їх паспортів або паспортних документів.

Відповідно до ст.15 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про державну реєстрацію шлюбу в паспортах громадянина України осіб, які зареєстрували шлюб, робиться відмітка із зазначенням прізвища, імені, по батькові і року народження другого з подружжя та місця і дати такої реєстрації.

Відповідно до ст. 18 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво.

Відповідно до ст. 48 СК України шлюб, зареєстрований у відсутність нареченої або нареченого є неукладеним, запис про такий шлюб в державному органі реєстрації актів цивільного стану анулюється за рішенням суду за заявою зацікавленої особи, а також за заявою прокурора.

Судом встановлено, що 24 квітня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області, було повторно зареєстровано шлюб між сторонами про що зроблено актовий запис № 34, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 10).

Під час даного шлюбу у сторін по справі народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується (а.с. 12).

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Під час розгляду справи за клопотанням відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 було призначено судову почеркознавчу експертизу, для проведення якої було надано на дослідження експерту вільні та експерементальні зразки підпису обох сторін і в результаті проведеної експертизи з'ясувалось, що вище зазначений шлюб було зареєстровано у відсутність та без відома одного з подружжя, а саме ОСОБА_1.

Заначені обставини повністю підтверджуються висновком експерта №92 від 23.05.2018 року, з якого вбачається, що в графі 10 актового запису про шлюб №34 від 24 квітня 2009 року, зареєстрованому між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підпис в стовпчику "наречений" виконано не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1, ймовірно виконаний ОСОБА_3 Також в графі "34 24.09.2009" в стовпчику 10 "розписка про одержання свідоцтва, або назва відділу РАЦС в який надіслано свідоцтво" підпис виконано не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1, ймовірно виконаний ОСОБА_3 (а.с. 182-189).

За зазначених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не був присутній при повторній реєстрації шлюбу, що також і підтверджено показами свідка ОСОБА_8- начальника РАЦС та останньому дійсно не був відомий факт повторної реєстрації шлюбу 24 квітня 1999 року між ним та ОСОБА_3

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності.

Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_3, про зазначення, у висновку експерта вислову що підпис в графі "наречений" ймовірно поставлений нею, оскільки у висновку чітко зазначено, що підпис виконано не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1

Оскільки, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини даної справи справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами є недійсним, оскільки був зареєстрований без вільної на те згоди ОСОБА_1, що повністю доведено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, зокрема поясненнями свідка ОСОБА_8 та висновком експерта №92 від 23.05.2018 року.

Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що шлюб між стронами не був укладений, а тому в задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу необхідно відмовити, так як не маона розірвати шлюб, який не укладався, а зустрічний позов про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису про шлюб підлягає задоволенню.

Крім того, ст. 141 ЦПК України, визначений розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов'язаних з розглядом справи відносяться витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язаних із залученням свідків, спеціалістів, експертів; проведенням експертизи, пов'язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язаних х вчиненням інших процесуальних дій, пов'язаних із розглядом справи.

Згідно ч.1, 3 ст 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ.

Як вбачається з матеріалів справи представник ОСОБА_1-Калінка -ОСОБА_16 є адвокатом згідно свідоцтва про право на заняття одвокатською діяльністю №000115 виданого 08.08.2017 року, яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 25.01.2018 року та додаткової угоди від 26.06.2018 року, згідно довідки вартості наданої правової допомоги в цивільній справі №396/3/18 та додатку до неї, загальна вартість правової допомоги склада 8000.00 грн.

Згідно квитанції 1231-3205-0149-5473 від 17.05.2018 року та рахунку-фактури від 10.05.2018 року за проведення судової почеркознавчої експертизи ОСОБА_1 сплачено 2250 грн. 24 коп.

Крім того у відповідності ст 141 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягає стягненню на корить ОСОБА_1 сума сплаченого судового збору в розмірі 704.80 грн.

Тому з позивача за первинним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 10955 грн. 04 коп (8000.00+704.80+2250.24=10955.04).(а.с.215-230).

Керуючись ст. 21, 28, 48 Сімейного кодексу України, Заколном України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст.ст. 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити за необгрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Новоукраїнський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису про шлюб - задовольнити.

Визнати неукладеним шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. Актовий запис про шлюб №34 від 24 квітня 2009 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області анулювати.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої та проживючої в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі: в розмірі 10955 (десять тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 04 коп.

Повний текст рішення складено 16.07.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз