АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/846/18 Справа № 196/705/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бойко Ю. О. Доповідач - Каратаєва Л.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_5 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Просило стягнути з ОСОБА_5 на їх користь заборгованість за кредитним Договором № 014/148937/3151/74 від 27.05.2008 року, у сумі 1305,98 доларів США, у тому числі: - заборгованість за кредитом - 1101,36 доларів США; - заборгованість по сплаті відсотків - 101,47 доларів США; - пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків - 103,15 доларів США. Вирішити питання судового збору (а.с.2-4).

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" відмовлено в позові (а.с.166-175).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалите нове, яким позов Банку задовольнити у повному обсязі, вирішити питання судових витрат (а.с.181-183).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 травня 2008 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_5 підписано "Кредитний договір №014/148937/3151/74", згідно якого позивач зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 25000,00 доларів США для придбання нерухомості - житлового будинку загальною площею 57,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач прийняв на себе зобов'язання до 29 травня 2028 року частинами повертати отримане та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 12,25 % річних (а.с 16-28, 153-155, 156-157).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що договірні відносини, які виникли між сторонами регулюються нормами, які містяться в Параграфі 1 Глави 71 ЦК України і стосуються речей, визначених родовими ознаками. У зв'язку з чим, вимога позивача про стягнення відсотків в силу ч. 2 ст. 1048 ЦК України заявлена безпідставно, а всі боргові зобов'язання ОСОБА_5 в силу ст. 599 ЦК України слід вважати припиненими виконанням.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 1, 3 ст.533 ЦК України).

Згідно ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 цього Декрету.

У п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦК України.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Як вбачається з матеріалів справи, банком була надана суду банківська ліцензія № 10, видана ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на право здійснювати банківські операції, визначена ч. 1 та п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», дозвіл НБУ № 10-4 від 11 жовтня 2006 року та додаток до дозволу (перелік операцій, що має право здійснювати ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») (а.с.30-34).

Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку із чим, станом на 24 квітня 2015 року, утворилася заборгованість у розмірі 1305,98 доларів США, яка складається з: 1101,36 доларів США - заборгованість за сумою кредиту, 101,47 доларів США - заборгованість за непогашеними відсотками та пені за порушення строків виконання зобов'язання у розмірі 103,15 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-8).

Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, тому зі стягненням заборгованості в іноземній валюті, проценти за користування кредитом також стягуються в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією.

Положення ч. 2 ст. 192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені.

Враховуючи вимоги ст.192 ЦК України,ч.1,3 ст.533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» сума пені 103,15 доларів США підлягає стягненню з відповідача в національній валюті України станом на 19 липня 2018 року відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України у розмірі 2703 грн.46 коп.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - задовольнити.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2017 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/148937/3151/74 від 27.05.2008 у сумі 1202,83 доларів США, з них заборгованість за кредитом в розмірі 1101,36 доларів США та 101,47 доларів США заборгованість за відсотками та 2703, 46 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір 617,93 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: