Номер провадження: 22-ц/785/4248/18
Номер справи місцевого суду: 510/282/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Долинське» на ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 15 лютого 2018 року про примусове проникнення в цивільній справі за подання в.о. начальника Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 про примусове проникнення до приміщень боржника,

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2018 році в.о. начальника Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до приміщень боржника обґрунтовуючи тим, що СВК «Донинське» не виконує рішення Господарського суду Одеської області, яким з останніх було стягнуто на користь ПП «Агротехпродсервіс-Ізмаїл» борг в розмірі 682341,09 грн та на прохання Ренійського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області надати доступ до приміщень, де знаходиться рухоме майно боржника не надано для проведення виконавчих дій (а.с. 1).

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 15 лютого 2018 року подання в.о. начальника Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 про примусове проникнення до приміщень боржника подання в.о. начальника Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 про примусове проникнення до приміщень боржника задоволено. Дозволено в.о. начальнику Ренійського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 примусове проникнення до приміщень, розташованих за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Долинське, вул. Центральна, 131, для проведення виконавчих дій повязаних з описом та арештом майна боржника СВК «Долинське» (а.с.11).

07 березня 2018 року СВК «Долинське» через суд першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 15 лютого 2018 року та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування доводів своєї скарги апелянт зазначив, що апелянт не отримував жодних завчасних попереджень про наміри здійснення виконавчих дій Ренійським районним відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області та прохань надання доступу до приміщень боржника, а тому не можливо вважати, що виконавцем було здійснено у встановлено законному порядку всі необхідні дії щодо отримання безперешкодного доступу до майна. (а.с. 20-23).

16 травня 2018 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив начальника Ренійського районного ВДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_2 на апеляційну скаргу СВК «Долинське» на ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 15 лютого 2018 року про примусове проникнення. В відзиві ініціатор подачі подання зазначив, що в матеріалах виконавчого провадження міститься підтвердження того, що 02.02.2018 року державним виконавцем був направлений лист (рекомендований з повідомленням), що на підставі ст. 18,56 ЗУ «Про виконавче провадження» 07.02.2018 року о 10.00 год будуть здійснюватися виконавчі дії щодо арешту і опису належного рухомого майна боржника, з проханням надати доступ до приміщень, де знаходиться рухоме майно боржника. Боржником було отримано вказаний лист 03.02.2018 року. 07.02.2018 року, 07.02.2018 року державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою боржника для проведення виконавчих дії, але доступ до приміщень не був наданий, про що був складений акт державного виконавця. Тому начальник Ренійського районного ВДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_2 просить залишити без змін оскаржувану ухвалу (а.с. 60).

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав. Представник Ренійського районного ВДВС ГТУЮ Одеської області до судового засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином (а.с. 86). Подавав заяву про розгляд справи (в тому числі 14.06.2018 року) за його відсутності в звязку з великою відстанню та скрутним фінансовим становищем (а.с. 81). Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення представника апелянта, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи рішення в справі суд першої інстанції виходив з того, що подання державного виконавця є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2017 року Господарський судом Одеської області було видано наказ на примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 13 жовтня 2017 року по справі № 916/1869/17, яке набрало законної сили 31 жовтня 2017 року. В рамках вказаної справи було вирішено стягнути з СВК «Долинське» на корить Приватного підприємства «АГРОТЕХПРОДСЕРВІС-ІЗМАЇЛ» основний борг в розмірі 330884,10 грн, 3% річних у сумі 29779,57 грн, інфляційні в сумі 311593,56 грн та судовий збір в сумі 10083,86 грн (а.с. 2).

21.12.2017 року начальником Ренійського районного ВДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним наказом (ВП № 55431726) (а.с. 3).

26.01.2018 року було винесено 2 постанови про арешт майна боржника (а.с. 4, 5-6).

03.02.2018 року СВК «Долинське» отримали повідомлення від виконавчої служби про здійснення виконавчих дії щодо арешту та опису належного рухомого майна боржника 07.02.2018 року о 10.00 год, вказаним повідомленням виконавча служба просила боржника надати доступ до приміщень, де знаходиться його рухоме майно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 7).

07.02.2018 року державним виконавцем було складено акт про те, що 07.02.2018 року виїздом за адресою боржника було встановлено, що доступ не був наданий, а приміщення зачинені, та додав фотознімки (а.с. 7 оборот-9).

В звязку з цим 14.02.2018 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про примусовий вхід до приміщень боржника (а.с. 1), яке ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 15 лютого 2018 року було задоволено (а.с.11-12).

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», на які в оскаржуваній ухвалі посилається суд першої інстанції, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з п. 6 ч. 3 вказаної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до п. 13 ч. 6 тієї ж статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Виходячи з системного тлумачення вказаних норм процесуального законодавства щодо виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що право державного виконавця на звернення до суду з поданням про примусове проникнення стосується лише тих випадків, коли боржником у виконавчому провадженні виступає фізична особа. При цьому законодавець конкретизує, що виконавець може звернутися з таким поданням в тому разі, якщо необхідно проникнути до житла чи іншого володіння, яке безпосередньо належить фізичній особі-боржнику, для вчинення відповідних виконавчих дій, а також до володіння іншої особи, в тому числі й юридичної, в якому знаходиться майно фізичної особи-боржника.

За обставинами даної справи боржником виступає юридична особа. В таких випадках законодавець в п. 5 ч. 6 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» вказав, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Тому за обставинами даної справи, оскільки боржником виступає юридична особа, а законом не передбачено повноваження виконавця звертатися до суду з відповідним поданням про примусовий вхід до приміщень боржника-юридичної особи, так як законом передбачені інший порядок дій виконавця в процесі виконавчого провадження, вчинення яких не підтверджується матеріалами цивільної справи та наданими копіями матеріалів виконавчого провадження, то подання державного виконавця є таким, що не передбачене законом, а прийнята ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а судом першої інстанції були невірно застосовані норми процесуального права, апеляційний суд скасовує ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 15 лютого 2018 року про примусове проникнення та постановляє нову про відмову в задоволенні подання на підставі ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Долинське» задовольнити.

Ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 15 лютого 2018 року про примусове проникнення скасувати.

В задоволенні подання відмовити.

Постанова Апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлено 13 липня 2018 року.

Суддя апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

05.07.2018 року м. Одеса