Справа № 453/521/18
№ провадження 2/453/342/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 липня 2018 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Микитина В.Я.,
секретаря судових засідань Корнута Т.Б.,
без учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, з участю третьої особи - ОСОБА_3, про звільнення майна з-під арешту, -
Позивач ОСОБА_2 в особі належно уповноваженого представника за довіреністю - адвоката ОСОБА_4 05.05.2018 року звернулася у суд з позовною заявою до відповідача - Сколівського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області, в якій просила звільнити житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 з-під арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця від 30.12.2004 року за № 05-3/5376 та зареєстрованого Сколівською державною нотаріальною конторою 14.01.2005 року за № 1606825. Судові витрати у справі просила залишити за сторонами.
Ухвалою судді від 07.05.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.
У підготовчому судовому засіданні до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_3.
Ухвалою підготовчого судового засідання від 20.06.2018 року дану справу призначено до розгляду на 18.07.2018 року.
Розгляд справи по суті відбувся у судовому засіданні 18.07.2018 року, у котрому перед з'ясуванням обставин справи та дослідженням доказів постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Позов обґрунтовано тим, що позивач у власності позивача перебуває спірний житловий будинок, котрий вона успадкувала у встановленому порядку після смерті свого батька ОСОБА_5. разом з тим, при видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, останній стало відомо про наявність заборони у виді арешту, накладеного на спірний будинок на підставі постанови державного виконавця від 30.12.2004 року за № 05-3/5376 та зареєстрованого Сколівською державною нотаріальною конторою 14.01.2005 року за № 1606825. Разом з тим, на даний час виконавче провадження, у межах котрого був накладений вищевказаний арешт, знищене у зв'язку із повним виконання батьком зобов'язання на користь ОСОБА_3., а також у зв'язку із закінченням терміну зберігання такого. Відтак, враховуючи ту обставину, що даний спір неможливо вирішити поза судом, позивач звернулася із даним позовом.
Належним чином уповноважена представник позивача - адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву від 18.07.2018 року про розгляд справи по суті без її участі, позов просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, письмових пояснень щодо позову суду не подав.
У зв'язку із встановленням судом обставин, визначених ст. 280 ЦПК України, судом у письмовій формі із виходом до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку дослідженим письмовим доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства вправа.
Реалізація такого принципу передбачає можливість кожної особи звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, у тому числі й для їх відновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує право, а також відновлення становища, яке існувала до порушення.
Встановлено, що на виконанні у Відділі ДВС Сколівського районного управління юстиції Львівської області перебував виконавчий напис нотаріуса, вчинений на користь ОСОБА_3 з метою виконання нині покійним батьком позивача - ОСОБА_5 зобов'язань (а. с. 12, 13).
В той-же час, з доданої до позовної заяви копії відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно (а. с. 11) вбачається, що 14.01.2005 року Сколівською державною нотаріальною контрою Львівської області за № 1606825 зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна, котре належить ОСОБА_5. Підставою для вчинення такої дії послужило виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса та наявність постанови державного виконавця від 30.12.2004 року за № 05-3/5376 про накладення арешту на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1
Судом становлено, що 03.12.2012 року ОСОБА_5 помер, а позивач згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.04.2018 року (а. с. 8), є спадкоємцем його прав на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 Позивач у встановленому порядку зареєструвала своє право власності на вищевказаний житловий будинок (а. с. 10).
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВП від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 цього ж Кодексу, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 вказаного Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як встановлено судом, позивач на даний час є власником майна, яке є предметом заборони у виді арешту. У той-же час у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз'яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.
Відтак, права позивача як власника майна, при наявності обтяжень на таке майно, можуть бути задоволеними шляхом звільнення цього майна з-під арешту.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Сколівському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області не перебувають виконавчі провадження, боржниками у котрих є ОСОБА_5 (батько позивача), або ж сама позивач, як і не має такого стягувача як ОСОБА_3 (а. с. 13).
За таких встановлених судом обставин справи, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід звільнити житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 з-під арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця від 30.12.2004 року за № 05-3/5376 та зареєстрованого Сколівською державною нотаріальною конторою 14.01.2005 року за № 1606825.
Судові витрати у справі слід залишити за сторонами.
Керуючись ст. ст. 5, 12-13, 89-90, 95, 141, 247, 258-259, 264-265, 268, 281 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Звільнити житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 з-під арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця від 30.12.2004 року за № 05-3/5376 та зареєстрованого Сколівською державною нотаріальною конторою 14.01.2005 року за № 1606825.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому ЦПК України, тобто шляхом подання до апеляційного суду Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя В.Я. Микитин