Справа № 265/4026/16-ц
Провадження № 6/265/123/18
У Х В А Л А

10 липня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря Гусєвої К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі подання Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Лівобережного відділу ДВС міста ОСОБА_2звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні в Лівобережному ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження № 55059975по примусовому виконанню виконавчого листа № 265/4026/16-ц, виданого 23.05.2017 року Орджонікідзевськимрайонним судом м.Маріуполь, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 Олександрівнигрошових коштів у розмірі 22140,00 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн., всього на загальну суму 23691,20 грн. 06.11.2017 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та боржника зобовязано надати декларацію про доходи та майно,попередженно боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Рішення на сьогоднішній день невиконане, декларацію про доходи та майно не надано боржником, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».Під час виконання рішення було встановлено, що згідно наданої ПФУ та ДПІ інформації боржник не працює, не отримує пенсію, не має відкритих рахунків в банку. Боржник не має транспортних засобів та буді-якого нерухомого майна. Вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу боржника, але була повернута у звязку з тим, що остання не проживає за адресою реєстрації. Актом державного виконавця було встановлено, що за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Гурєвська будинок 45 ОСОБА_1 не мешкає, відомості про її місцезнаходження не відомі, залишена повістка з викликом до відділу. Згідно відповіді Маріупольського міського центру зайнятості ОСОБА_1 перебуває на обліку в якості Безробітної. Згідно відповіді Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради ОСОБА_1 знята з реєстрації місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.03.2016. Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив про те, що інформації в базі даних щодо ОСОБА_1 не має. До теперішнього часу боржник не зявився до відділу ДВС та не ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, суму боргу не сплачує, рішення суду не виконує. Враховуючи вищевикладене державний виконавець просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання зобовязань за виконавчим документом.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Таке ж право гарантується і низкою міжнародних правових актів. Так, зокрема, згідно зі ст. 13 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави; кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в' їзду в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у разі, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань.

Згідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до П.12 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішеньПодання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України має обовязково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань (зобовязань боржника - юридичної особи)

Як вбачається з Судової практика Верховного суду від 01.02.2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Проте в поданні державноговиконавцяне зазначено чим підтверджується ухилення боржника ОСОБА_4 від виконання зобов'язань, покладених на неї виконавчим документомта які її дії перешкоджають виконанню рішень. Державним виконавцем проведені дії щодо зясування матеріального стану боржника та винесені постанови про накладення арешту на нерухоме майно. Однак в наданих до суду матеріалах відсутні відомості про фактичне виконання державним виконавцем рішення суду. Саме лише невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов'язків.

Оскільки наведені у поданні обставини і додані до нього документи не свідчать про умисне ухилення боржника від виконання виконавчого документу в контексті положень ст. 441 ЦПК України,ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», подання державного виконавця є передчасним, так як не доведено, що боржнику взагалі відомо про відкриття виконавчого провадження та про необхідність виконання зобовязання по сплаті боргу, а тому правові підстави для встановлення щодо боржника ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні, внаслідок чого суд відмовляє в задоволенні подання.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи ОСОБА_1 праві виїзду за межі України, відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, що подається до Апеляційного суду в Донецькій області через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Мельник І.Г.