Справа № 676/3451/18
Номер провадження 2/676/1797/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)

17 липня 2018 року м.Камянець-Подільський

Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А. В.

секретаря судового засідання Слободенюк О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Камянець-Подільський справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - Кам'янець-Подільський міський відділ Державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Хмельницькій області, про звільнення майна з-під арешту,-

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - Кам'янець-Подільський міський відділ ДВС Головного Управління юстиції у Хмельницькій області, про звільнення майна з-під арешту. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13.10.2006 р. державним виконавцем Камянець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_4І було винесено постанову в справі про примусове виконання виконавчого листа № 2 4837 виданого 03.11.2005 р. Камянець-Подільським міськрайонним судом по стягненню з його батька ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суми в розмірі - 2000 грн. моральної шкоди було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. В 2017 р. його батько помер, а тому як спадкоємець звернувся до нотаріуса про реєстрацію заяви на відкриття спадкової справи де нотаріус повідомила, що на майно покійного батька накладено арешт. Звернувшись до начальника міського відділу ДВС з питанням погашення даної заборгованості за свого батька та з письмовою заявою про зняття арешту з майна отримав письмову відповідь, що у відділ ДВС відсутні виконавчі документи про стягнення боргу з померлого ОСОБА_5 і рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання, а грошові кошти відмовилися брати тому що не має законних підстав і відшкодування моральної шкоди - є особистим зобов'язанням ОСОБА_5 Позивач просить суд на підставі ст.ст. 16, 224-226, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» винести рішення, яким зняти арешт з майна ОСОБА_5 накладений згідно Постанови від 13.10.2006 р. серії АА 050720 винесеної державним виконавцем Камянець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_4 згідно виконавчого листа № 2-4837 від 03.11.2005 р. про стягнення на користь ОСОБА_3 2000 грн. моральної шкоди. В суді представник позивач позов підтримав, просить його задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи, в звязку із неявкою відповідача в судове засідання. Суду позивач пояснив, що існуючий арешт на майно померлого батька позивача перешкоджає йому оформити спадщину на належний батькові автомобіль, придбаний в 2016 р. та інше майно.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлялася судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд, враховуючи, що представник позивача не заперечив щодо заочного розгляду справи, вважає за можливе справу розглянути без її участі, на підставі наявних в справі письмових доказів із винесенням заочного рішення по справі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі.

Заслухавши пояснення представник позивача, вивчивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Ст.1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ч. 1 ст.316, ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом встановлено, що на виконанні в Камянець-Подільському міському відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-4837 від 03.11.2005 р., виданого Камянець-Подільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 2000,00 грн. моральної шкоди. У межах виконавчого провадження державним виконавцем Бойко А.І. 13.10.2006 р. була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на 13/50 частин будинку № 10 по вул.Оринінське шосе в м.Камянець-Подільський. Вказана постанова була зареєстрована реєстратором - Першою Камянець-Подільською державною нотаріальною конторою 18.10.2006 р., реєстраційний номер обтяження 3906003 в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Оскільки виконавче провадження завершено з підстав, що не передбачають зняття арешту з майна боржника, позивачу було відмовлено у знятті накладеного на майно померлого арешту та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом про зняття арешту.

Ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В своєму рішенні від 23 січня 2014 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України»(остаточне 02/06/2014) Європейський суд з прав людини зазначив, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

27.01.2017 р. ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-БВ №291239, виданого виконавчим комітетом Довжоцької сільської ради Камянець-Подільського району Хмельницької області (а.с. 12). За заявою позивача сина померлого відкрито спадкову справу до майна померлого 27.01.2017 р. ОСОБА_2 28.07.2017 р. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 4/6 частин житлового будинку № 49 по вул.Гагаріна в с.Довжок Камянець-Подільського району. Позивач не може оформити право власності на належну батькові частину будинку № 10 по вул.Оринінське шосе в м.Камянець-Подільський в звязку з наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомостей щодо накладення державним виконавцем Бойко А.І. 13.10.2006 р. арешту на майно боржника ОСОБА_2

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 цього Кодексу.

Таким чином, позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права через наявність зареєстрованого арешту. Згідно довідки в.о. начальника Камянець-Подільського міського відділу ДВС від 03.07.2018 р.(а.с.27) на примусовому виконанні у відділі виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3В, не перебуває.

Враховуючи те, що станом на день розгляду справи виконавче провадження не перебуває на виконанні у ВДВС, державний виконавець не вправі вчиняти будь-які дії щодо накладеного раніше арешту, та те, що ОСОБА_2 помер та в звязку з його смертю його обовязки як боржника відповідно до змісту ст.1219 ЦК України припинилися, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 319, 328, 1216, 1219 ЦК України, суд, -

ухвалив:

позов задоволити.

Зняти арешт з майна ОСОБА_5(ІНФОРМАЦІЯ_1), який помер 26.01.2017 р. накладений згідно постанови від 13.10.2010 р. серії АА 050720, винесеної державним виконавцем державної виконавчої служби у м.Камянець-Подільський ОСОБА_4 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4837 від 03.11.2005 р., виданого Камянець-Подільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_2; зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) 2000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем, третьою особою може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення буде виготовлено 23.07.2018 р.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В