У Х В А Л А

16 липня 2018 року м. Кропивницький

справа № 384/255/17

провадження № 22-ц/781/1458/18

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі судді судової палати у цивільних справах Карпенка О.Л. розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2, в інтересах якої дає представник - ОСОБА_3 на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 6 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, Вільшанської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 6 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Чистопільської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, Вільшанської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам форми та змісту передбачених ст. 356 ЦПК України.

Рішенням Конституційного Суду України N 13-рп/2000 від 16 листопада 2000 року у справі про право вільного вибору захисника при представництві та здійснення захисту за кримінально-процесуальним законодавством були офіційно розтлумачені чинні на той час положення частини першої статті 59 Конституції України про те, що кожен є вільним у виборі захисника своїх прав, як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення, а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибрати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Однак з набранням чинності 30 вересня 2016 року Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" попередню редакцію статті 59 Конституції України змінено; за змістом чинної редакції статті 59 Конституції України передбачено право особи на професійну правничу допомогу, надання її у визначених законом випадках безоплатно та вільний вибір захисника своїх прав.

Згідно з приписами статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні дії адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Підпунктом 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону України від 02 червня 2016 року N 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)"), які є нормами прямої дії, представництво в судах апеляційної інстанції у справах, розпочатих після 30 вересня 2016 року, з 1 січня 2018 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами (крім представництва органів державної влади або органів місцевого самоврядування).

Статтею 60 ЦПК України передбачено виключення із загального правила про представництво інтересів осіб у судах виключно адвокатами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають із трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, щодо спадкування.

Таким чином, справи у спорах щодо спадкування повинні розглядатися судом в порядку загального позовного провадження, тому у даній категорії справ представником сторони може бути лише адвокат.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Апеляційна скарга підписана ОСОБА_3

В матеріалах справи міститься лише довіреність, доказів про те, що ОСОБА_3 є адвокатом відсутні.

Відповідно до ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, згідно якої апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої дає представник - ОСОБА_3 на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 6 червня 2018 року залишити без руху.

-запропонувати ОСОБА_3 протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. ст. 60, 356 ЦПК України.

Роз'яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 6 ст. 357 ЦПК України.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області О.Л. Карпенко