АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року м. Київ

Справа № 22-ц/796/4336/2018

Унікальний номер 761/24035/17

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» Ірклієнко Юрія Петровича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Макаренко І.О., по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» про визнання зобов'язань припиненими, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася із позовом до ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ», на обґрунтування якого зазначила, що 05 вересня 2014 року між сторонами було укладено Договір-анкету комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198, за умовами якого ОСОБА_3 було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 строком до 19 вересня 2015 року.

13 листопада 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» було укладено кредитний договір №97/кл/2014, із внесеними до нього змінами договором №1 від 24 листопада 2014 року, за умовами яких було встановлено ліміт кредитної лінії - 8 990 000,00 грн. і в забезпечення зобов'язань позичальника за цим договором Банком приймаються майнові права на грошові кошти в сумі 1 860 000,00 грн., що розміщені на депозитному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ».

Також 13 листопада 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» було укладено договір застави майнових прав № 148/2014, із внесеними до нього змінами договором №1 від 24 листопада 2014 року, за умовами яких заставодавець у якості забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором №97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, передала заставодержателю в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 9 345 000,00 грн. згідно Договору-анкети комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року, за яким заставодавець виступає «Вкладником».

За укладеним між сторонами 13 листопада 2014 року Договором № 2 про внесення змін до Договору-анкети комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року Договір-анкету було доповнено наступними пунктами:

«2.6. У разі несплати в строк, встановлений Кредитним договором, заборгованості за кредитом, процентами, комісійними платежами, штрафами/неустойками та будь-якими іншими платежами, передбаченими Кредитним договором, або в інших випадках, передбачених Кредитним договором та Договором застави, Банк в цей же день набуває прав на звернення стягнення на суму вкладу за цим Договором і порядку, розмірі і на умовах, передбачених відповідним Договором застави.

Звернення стягнення на грошові кошти, майнові права вимоги яких є предметом застави за Договором застави, здійснюється шляхом їх договірного списання Банком в рахунок погашення його забезпечених заставою вимог.

Своїм підписом на даному Договорі Клієнт надає доручення Банку самостійно здійснити договірне списання коштів в рахунок погашення забезпечених заставою вимог (їх частини) Банку за Кредитним договором, які містяться на вкладному (депозитному) рахунку. Списання грошових коштів в рахунок погашення забезпечених заставою вимог (їх частини) проводиться Банком без додаткових погоджень з Клієнтом.

2.7. Банк повертає Клієнту суму вкладу за цим Договором у встановлений строк, але в будь-якому разі виключно після припинення дії Договору застави. Сторони дійшли згоди, що у випадку настання строку повернення суми вкладу та наявності невиконаних зобов'язань за Кредитним договором, сума вкладу не підлягає поверненню Клієнту до моменту повного належного виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором».

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 є боржником ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» за кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, а ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» є боржником ОСОБА_3 за Договором-анкетою комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року (Депозитним договором), тому позивачка вважала, що її вимоги та вимоги ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» є зустрічними та грошовими, тобто однорідними.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15 квітня 2015 року № 258 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 квітня 2015 року № 78, «Про початок процедури ліквідації ПАТ &q?я ;ПРОФІН БАНК&qu «; та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 станом на 20 квітня 2015 року на вкладному (депозитному) рахунку ОСОБА_3 перебували кошти у сумі 27 403 797,00 грн. і 26 жовтня 2015 року вона зверталася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПРОФІН БАНК» із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, однак, вказана заява залишена без відповіді та без задоволення.

Посилаючись на те, що можливість вкладника банку повернути свої кошти за вкладом виникає лише після закінчення процедури ліквідації банку та лише за наявності для цього коштів після продажу активів банку, що порушує права ОСОБА_3 як вкладника на отримання належних їй на праві власності грошових коштів, позивачка звернулася до суду з даним позовом, і просила визнати припиненими зобов'язання ОСОБА_3 перед ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» за кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року та договором № 1 про внесення змін до кредитного договору № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, укладеним 24 листопада 2014 року. (а.с.1-7)

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНКПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» - Ірклієнко Ю.П. у письмових запереченнях проти позову просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 листопада 2015 року про затвердження змін до переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «ПРОФІН БАНК», акцептованих уповноваженою особою Фонду, відповідно до якого грошові вимоги позивача до банку акцептовані у сумі 28 741 334,17 грн. та будуть задовольнятися в четверту чергу. Вказував, що здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом погашення зобов'язань за кредитом позивача перед банком за рахунок залишків за поточними та/або депозитними рахунками в банку можливо лише після прийняття виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок задоволення вимог кредиторів четвертої черги. (а.с.38-40)

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року позов ОСОБА_3 до ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» про визнання зобов'язань припиненими задоволено повністю, визнано припиненими зобов'язання ОСОБА_3 перед ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» за кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року та Договором №1 про внесення змін до кредитного договору № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, укладеним 24 листопада 2014 року. (а.с.63-68)

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНКПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» - Ірклієнко Ю.П. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю. На обґрунтування скарги зазначив, що набравшим законної сили рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року у справі №761/25533/15-ц з ОСОБА_3 на користь Банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 638 748,92 грн. і чинним законодавством України передбачено недопустимість зарахування однорідних зустрічних вимог банку, відносно якого відкрита ліквідаційна процедура. Крім того, в процесі ліквідаційної процедури банку визначається заборгованість кожному кредитору банку та встановлюється черговість погашення вимог кредиторів, що унеможливлює індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора позачергово, зокрема шляхом проведення зарахування вимог. (а.с.73-75)

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому із посиланням на необґрунтованість доводів апеляційної скарги просила залишити скаргу без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року без змін. (а.с.107-116)

Зважаючи на положення пункту 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІАпеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, були повідомлені належним чином про що у справі є докази. Факту належного сповіщення ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції не заперечувала про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. (а.с. 115-121)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 вересня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» було укладено Договір-анкету комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198, за умовами якого ОСОБА_3 було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 строком до 19 вересня 2015 року. (а.с.8)

13 листопада 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» було укладено Кредитний договір № 97/кл/2014, відповідно до умов якого, банком відкрито ОСОБА_3 відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 1 750 000,00 грн., строком дії з 13 листопада 2014 року по 03 вересня 2015 року, кінцевий термін повернення кредиту - 03 вересня 2015 року. (а.с.9-13)

24 листопада 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» було укладено Договір № 1 про внесення змін до кредитного договору № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, яким пункт 1.2 Кредитного договору викладено в новій редакції - ліміт кредитної лінії (ліміт кредитування) збільшено до 8 990 000,00 грн., пункт 2.1 Кредитного договору викладено в новій редакції - в забезпечення зобов'язань Позичальника за цим Договором Банком приймаються майнові права на грошові кошти в сумі 9 345 000,00 грн., що розміщені на депозитному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «ПРОФІН БАНК». (а.с.14-15)

13 листопада 2014 року між ПАТ «БАНКПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» (Заставодержатель) та ОСОБА_3 (Заставодавець) було укладено Договір застави майнових прав № 148/2014 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку), п.1.1. якого встановлено, що Заставодавець у якості забезпечення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року передає Заставодержателю в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 1 860 000,00 грн. згідно Договору-анкети комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року, згідно з яким Заставодавець виступає «Вкладником».

За п. 1.1.1. Договору застави майнових прав передбачено, що Боржником по відношенню до Заставодавця за Договором-анкетою комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року є Заставодержатель. (а.с.16-18)

За укладеним 24 листопада 2014 року Договором №1 про внесення змін до договору застави майнових прав № 148/2014 (вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку), сторони дійшли згоди про внесення змін до Договору застави майнових прав № 148/2014 від 13 листопада 2014 року, а саме: Статтю 1 Договору застави було викладено в новій редакції, зокрема:

п.1.1. За цим Договором Заставодавець у якості забезпечення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, передає Заставодержателю в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 9 345 000,00 грн. згідно Договору-анкети комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року, згідно з яким Заставодавець виступає «Вкладником».

п.1.2. Суть, розмір та строк забезпечених заставою вимог: зобов'язань Позичальником перед Заставодержателем, зокрема:

п.1.2.1. Повернення кредиту в сумі 8 990 000,00 грн., з порядком його погашення, передбаченим Основним договором та кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 03 вересня 2015 року, а також дострокового погашення у випадках передбачених Основним договором.

п. 1.8 Не обмежуючи викладеного в розділі 3 цього Договору та будь-яких прав Заставодержателя за Кредитним договором, Сторони погодили, що на дату укладення цього Договору, максимальний розмір вимог Заставодержателя, які забезпечуються заставою за цим Договором, становить 9 345 000 грн. (а.с.19-20)

При цьому, пп.3.3.4. Договору застави майнових прав передбачено, що звернення стягнення на грошові кошти, майнові права вимоги яких є предметом застави за цим договором, здійснюється шляхом договірного списання Заставодержателем в рахунок погашення його забезпечених заставою вимог. (а.с.17-18)

Пунктом 3.11. Кредитного договору встановлено, що шляхом підписання цього Договору Позичальник доручає Банку здійснювати договірне списання з будь-яких його рахунків, відкритих в Банку, коштів в сумах, необхідних для повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним, штрафних санкцій та інших платежів. (а.с.9-12)

13 листопада 2014 року Договором № 2 про внесення змін до Договору-анкети комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року Договір-анкету було доповнено наступними пунктами: «2.6. У разі несплати в строк, встановлений Кредитним договором, заборгованості за кредитом, процентами, комісійними платежами, штрафами/неустойками та будь-якими іншими платежами, передбаченими Кредитним договором, або в інших випадках, передбачених Кредитним договором та Договором застави, Банк в цей же день набуває прав на звернення стягнення на суму вкладу за цим Договором і порядку, розмірі і на умовах, передбачених відповідним Договором застави.

Звернення стягнення на грошові кошти, майнові права вимоги яких є предметом застави за Договором застави, здійснюється шляхом їх договірного списання Банком в рахунок погашення його забезпечених заставою вимог.

Своїм підписом на даному Договорі Клієнт надає доручення Банку самостійно здійснити договірне списання коштів в рахунок погашення забезпечених заставою вимог (їх частини) Банку за Кредитним договором, які містяться на вкладному (депозитному) рахунку. Списання грошових коштів в рахунок погашення забезпечених заставою вимог (їх частини) проводиться Банком без додаткових погоджень з Клієнтом.

2.7. Банк повертає Клієнту суму вкладу за цим Договором у встановлений строк, але в будь-якому разі виключно після припинення дії Договору застави. Сторони дійшли згоди, що у випадку настання строку повернення суми вкладу та наявності невиконаних зобов'язань за Кредитним договором, сума вкладу не підлягає поверненню Клієнту до моменту повного належного виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором». (а.с.21)

Таким чином, ОСОБА_3 є боржником ПАТ «БАНКПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» за Кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року строк виконання яких настав 03 вересня 2015 року, а ПАТ «БАНКПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» є боржником ОСОБА_3 за Договором-анкетою комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року (Депозитним договором), строк виконання зобов'язання Банку щодо повернення депозитних грошей - 21 вересня 2015 року (20 вересня 2015 року є вихідним днем).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15 квітня 2015 року № 258 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 квітня 2015 року № 78, «Про початок процедури ліквідації ПАТ &q?ВА;ПРОФІН БАНК&q?ю ; та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 станом на 20 квітня 2015 року на вкладному (депозитному) рахунку ОСОБА_3 перебували кошти у сумі 27 403 797,00 грн. і 26 жовтня 2015 року вона зверталася до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ПРОФІН БАНК» із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог. (а.с.22-23, 27)

ОСОБА_3 не виконала зобов'язань за кредитним договором, заява ОСОБА_3 про зарахування зустрічних однорідних вимог прийнята Банком 26 жовтня 2015 року вх.. № 474 про що на заяві є відмітка Банку. (а.с. 22)

Рішенням (заочним) Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року, зміненим рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04 жовтня 2017 року у справі №761/25533/15-ц з ОСОБА_3 на користь Банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 9 638 748 грн. 92 коп.(а.с. 216-222)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі, зупинено виконання заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 04 жовтня 2017 року до закінчення касаційного провадження.(а.с. 176)

Частинами 1, 3 статті 1058 ЦК передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року, №492, вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.

Нормами ст. 601 ЦК встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, зокрема, передбачених п.п. 4-1, 5 ч. 1 ст. 602 ЦК України: за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією зі сторін у зобов'язанні, повинно бути здійснено в силу положень статті 601 ЦК України, та не пов'язано з прийняттям такого зарахування іншою стороною, а випадки, коли таке зарахування не допускається, передбачено положенням статті 602 ЦК України.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює ці правовідносини.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно ч. 3 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 6 статті 2 цього Закону передбачено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Частинами 1 статті 36 та 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

Відповідно ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Пунктами 2, 3, 7 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається тощо.

Пунктом 8 частини 2 цієї статті Закону передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються, на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у визначеній цією нормою черговості, проте п. 8 ч. 4 ст. 26 цього Закону Фонд не відшкодовує кошти за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань.

Укладений 13 листопада 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» Кредитний договір № 97/кл/2014 (із змінами і доповненнями) не розірваний, не визнаний недійсним та є чинним на час розгляду справи апеляційним судом.

За рішенням (заочним) Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року, зміненим рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04 жовтня 2017 року ухвалено стягнення із ОСОБА_3 на користь Банку за кредитним договором 9 638 748 грн. 92 коп. заборгованості, яка визначена станом на 18 серпня 2015 року. Доказів того, що вказана сума є остаточною сумою заборгованості за вищевказаним кредитним Договором до суду не надано і районним судом таких не встановлено.

Поряд з цим, за пунктами 1.1, 1.8 Договору застави майнових прав № 148/2014 від 13 листопада 2014 року, з урахуванням змін внесених 24 листопада 2014 року Договором № 1, Заставодавець (ОСОБА_3) у якості забезпечення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, передала Заставодержателю (Банку) в заставу майнові права на отримання грошових коштів в сумі 9 345 000,00 грн. згідно Договору-анкети комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 90.00.006198 від 05 вересня 2014 року, згідно з яким Заставодавець виступає «Вкладником». При цьому, Сторони погодили, що максимальний розмір вимог Заставодержателя, які забезпечуються заставою за цим Договором, становить 9 345 000 грн. (а.с.19-20)

Проте, як зазначено вище, станом на 18 серпня 2015 року, заборгованість ОСОБА_3 перед Банком за кредитним договором становила 9 638 748 грн. 92 коп., тобто суму більшу ніж на 293 000 грн. від суми депозитних грошей права на розпорядження якими ОСОБА_3 передала в заставу Банку, що свідчить про недостатність депозитних грошей права на які були передані в заставу Банку для погашення заборгованості за вищевказаним кредитним Договором.

Тому, колегія суддів визнала неспроможними і відхилила доводи позивачки про можливість зарахування зустрічних однорідних вимог за рахунок заставних депозитних грошей.

При цьому, предметом позову ОСОБА_3 у цій справі є визнання припиненими (взагалі) зобов'язань ОСОБА_3 перед ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» за кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року та договором № 1 про внесення змін до кредитного договору № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, укладеним 24 листопада 2014 року без зазначення в позовній заяві суми таких зобов'язань, припинення яких мало б відбуватись зарахуванням зустрічних однорідних вимог.(а.с. 1-7)

За чинним ЦПК України, позивач не вправі уточнювати позовні вимоги на стадії апеляційного розгляду, тому колегія суддів відхилила доводи представника позивачки, що такий недолік позовної заяви може бути виправлений апеляційним судом.

Посилання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 910/14672/16, від 16 травня 2018 року у справі № 910/13547/17, від 24 травня 2018 року у справі № 910/15361/17, колегія суддів визнала неспроможними, оскільки у цих справах позивачами були заявлені вимоги про зарахування зустрічних однорідних вимог, про припинення зобов'язань зі сплати заборгованості за кредитним договором на підставі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог із зазначенням в кожній справі конкретних розмірів грошових зобов'язань, які позивачі просили визнати припиненими на підставі заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог.(а.с. 182-197)

Проте таких вимог позивачка ОСОБА_3 у цьому провадженні не заявляла.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_3 визнати припиненими зобов'язання ОСОБА_3 перед ПАТ «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» за кредитним договором № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року та договором № 1 про внесення змін до кредитного договору № 97/кл/2014 від 13 листопада 2014 року, укладеним 24 листопада 2014 року задоволенню не підлягають.

Вищевказаних обставин і доказів, вимог законодавства суд першої інстанції не врахував і дійшов помилкового висновку про наявність підстав задоволення позову. Оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в позові.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» Ірклієнко Юрія Петровича - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року - скасувати, ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ» про визнання зобов'язань припиненими.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 13 липня 2018 року.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова