Справа № 180/768/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Хомченко С.І.

за участю секретаря - Назаренко А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганець Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2018 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі виконавчого листа № 2/180/593/2015 р., виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 14 липня 2015 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Крім того з відповідача, за виконавчим листом №20233/2003, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 23 серпня 2006 року, стягувалися аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У 2017 році син ОСОБА_5 досяг повноліття і стягнення аліментів на його утримання за виконавчим листом №20233/2003, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 23 серпня 2006 року, було припинено.

На даний час відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини своїх доходів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на його утримання в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. У звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 15 травня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року з відповідача ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною віку 18 років. Вказане рішення суду набрало законної сили та звернено до виконання, що підтверджується копією рішення міського суду та копією виконавчого листа № 2/180/593/2015 р., виданого Марганецьким міським судом 14.07.2015 року ( а.с.5,6-7).

Крім того з відповідача за виконавчим листом №2-233/2003, виданого 23.08.2006 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, стягувалися аліменти на користь позивачки на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З копії постанови державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 29.12.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника вбачається, що у Державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_6 на примусовому виконанні перебував виконавчий лист № 2/180/593/2015, виданий 14.07.2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною віку 18 років та виконавчий лист № 2-233/2003, виданий 23.08.2006 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини, по яким стягнення були звернені на доходи боржника ОСОБА_2, які він отримував в К «МТМ», бухгалтерія якого знаходилася в м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137 ( а.с.4).

У 2017 році син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг повноліття і стягнення аліментів на його утримання з відповідача було припинено.

ОСОБА_8 відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 26.06.2018 року за № 43015 підтверджується, що на виконанні у ОСОБА_8 відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина- Бучка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини. Виконавчий лист № 2-233 від 23.08.2006 року, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7І аліментів, у відділі не перебуває.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рі-шенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи той факт, що матеріальний стан відповідача змінився, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і розмір аліментів, що стягується з відповідача на користь позивачки повинен бути збільшений на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 із розміру 1/6 до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом із цим, згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Таким чином суд приходить до висновку, що збільшення розміру аліментів повинно відбутись з моменту набрання рішенням законної сили.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 180, 181,192 СК України, ст. ст.2,3, 4, 9,10,12,13, 19,28,76,81, 141, 247,258,259, 263-265,268,273, 274-277,279,354-355, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Збільшити розмір стягнення аліментів, які стягуються згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2), мешкаючої за адресою: вул. Короленка, буд. № 20, м. Марганець, Дніпропетровська область на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 до 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя