Ухвала

18 червня 2018 року

м. Київ

справа № 522/23971/17

провадження № 61-35222ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Одесі на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2018 року у справі за заявою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Одесі про забезпечення доказів до пред'явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

2 червня 2016 року подана касаційна скарга Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Одесі на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2018 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року, якою повернуто його заяву про забезпечення доказів до пред'явлення позову, та ухвали апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2018 року про визнання неподаною і повернення поданої ним апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року не переглядалася по суті в апеляційному порядку, касаційний суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Одесі в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року.

Щодо оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2018 року суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Вказана касаційна скарга підписана начальником Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Одесі - ОСОБА_1, проте доказів на підтвердження того, що ця особа на день подання касаційної скарги займає посаду начальника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Одесі не надано.

За таких обставин заявнику необхідно надати до Верховного Суду докази на підтвердження повноважень ОСОБА_1 на підписання і подання касаційної скарги від імені Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Одесі.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що копію ухвали апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2018 року одержав поштою 23 квітня 2018 року.

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду 2 червня 2018 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2018 року, яке обґрунтоване посиланням на значний обсяг обов'язків, покладених на співробітників юридичного відділу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Одесі, що унеможливило своєчасне звернення із касаційною скаргою.

Наведені заявником підстави для поновлення строку касаційного оскарження ухвали суду не можна визнати поважними, оскільки зазначення у касаційній скарзі переліку функцій, які покладаються на співробітників юридичного відділу управління, не свідчить про об'єктивну неможливість своєчасного оскарження у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції.

За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявнику права протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху навести інші підстави для поновлення строку і надати докази на їх підтвердження. Якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2018 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, що не відповідає повноваженням суду касаційної інстанції, встановленим статтею 409 ЦПК України.

Отже, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги щодо наслідків перегляду Верховним Судом ухвали апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2018 року з урахуванням вимог статті 409 ЦПК України.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У касаційній скарзі Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у місті Одесі просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на відсутність у кошторисі коштів, призначених для цієї мети.

Згідно зі статтею 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону на час подання касаційної скарги, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону на час подання касаційної скарги).

Заявником не обґрунтовано існування умов, за яких закон надає суду право звільнити від сплати судового збору. Посилання на відсутність відповідних бюджетних асигнувань і відсутність у кошторисі коштів, призначених для сплати судового збору, не підтверджені відповідними доказами, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону на час подання касаційної скарги за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання цієї касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 762 гривень.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати оригінал відповідного документа.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Одесі в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року.

Касаційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у місті Одесі в частині оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 16 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Невиконання вимог ухвали в зазначений строк у частині наведення підстав для поновлення строку касаційного оскарження і надання доказів на їх підтвердження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко