РІШЕННЯ

Іменем України

13.07.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого- судді Кузь В.Я.

присяжних ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі Янковській С.Ю.

з участю прокурора Яцишина Т.М.

представника закладу зав. відділенням закладу ОСОБА_3

лікаря-психіатра- Верби В.О.

опікуна - брата хворого ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні, у м. Львові, в залі суду, цивільну справу за заявою представника Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" ОСОБА_3 про продовження госпіталізації до психіатричного закладу громадянину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в примусовому порядку,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» звернувся до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує на те, що ОСОБА_5 поступив у приймальне відділення н КЗ ОСОБА_6 05.11.2015р. о 14 год. 55 хв. за скеруванням лікаря психіатра КЗ ЛОКПЛ ОСОБА_7, на підставі ст.14 ЗУ "Про психіатричну допомогу", у супроводі опікуна брата ОСОБА_4

Згідно з рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04.08.2014 року, ОСОБА_5 визнано недієздатним, а згідно рішення цього ж сужу від 19.01.2015 року призначено опікуном ОСОБА_4.

Висновком комісії лікарів - психіатрів 3-го відділення КЗ ЛОКПЛ від 04.07.2018 року встановлено, що лікування ОСОБА_5 є доцільним в психіатричному стаціонарі, в звязку з наявністю у нього важкого психічного розладу, параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, виражений дефект в емоційно-вольовій сфері, F20.0, що проявляється: порушенням психічної діяльності у вигляді, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій та памяті, що позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку. У звязку із наявністю у ОСОБА_5 ознак тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих і неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність є необхідність для продовження його лікування.

На підставі викладених у заяві обставин та згідно Рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 року, Закону України «Про психіатричну допомогу» представник КЗ ЛОКПЛ просить ухвалити рішення, яким задовольнити заяву, продовжити госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_5 в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_3 заяву підтримав повністю, пояснення дав аналогічні до викладених у заяві.

Крім цього, лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_8. у судовому засіданні додатково пояснив, що захворювання є хронічним, потрібно регулярно приймати ліки, хворий страждає розладом психіки, не може адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, не може самостійно задовольняти базові життєві потреби.

Законний представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав.

Прокурор у судовому засіданні погодився із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу та лікування хворої у стаціонарному відділенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст. 13 цього Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених ст.ст.29,55 Конституції України, і після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу суд має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

ОСОБА_5 поступив у приймальне відділення н КЗ ОСОБА_6 05.11.2015р. о 14 год. 55 хв. за скеруванням лікаря психіатра КЗ ЛОКПЛ ОСОБА_7, на підставі ст.14 ЗУ "Про психіатричну допомогу", у супроводі опікуна брата ОСОБА_4

Згідно з рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04.08.2014 року, ОСОБА_5 визнано недієздатним, згідно рішення цього ж сужу від 19.01.2015 року призначено опікуном ОСОБА_4.

Рішеннями Франківського районного суду м. Львова від 05.01.2017 року, від 22.03.2017 року, від 10.11.2017 року та від 05.01.2018 року госпіталізацію ОСОБА_5 до КЗ ЛОКПЛ продовжено.

Висновком комісії лікарів - психіатрів 3-го відділення КЗ ЛОКПЛ від 04.07.2018 року встановлено, що лікування ОСОБА_5 є доцільним в психіатричному стаціонарі, в звязку з наявністю у нього важкого психічного розладу, параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, виражений дефект в емоційно-вольовій сфері, F20.0, що проявляється: порушенням психічної діяльності у вигляді, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій та памяті, що позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан та поведінку. У звязку із наявністю у ОСОБА_5 ознак тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих і неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Враховуючи вищенаведені обставини та власне переконання, що ґрунтується на безпосередньому вивченні поведінки особи, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 258,259, 263-265, 339-342 ЦПК України, ст. 13,14,22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" ОСОБА_3, задоволити.

Продовжити госпіталізацію до психіатричного закладу громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в примусовому порядку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд, що ухвалив рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. Кузь

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2