Справа № 289/664/18
Номер провадження 2/289/514/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради, Житомирської області в особі Великорацького старостинського округу, Радомишльського району про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з:

- земельної ділянки площею 0,7481 га, (кадастровий номер :08:000:0557), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, та яка належала покійному батьку, ОСОБА_2

- земельної ділянки площею 1,8874 га, (кадастровий номер :04:000:1779), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, та яка належала покійному батьку, ОСОБА_2, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народився 18 вересня 1957 року в с. Мала Рача, Радомишльського району Житомирської області, де і на даний час зареєстрований та проживає.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії ЧЕ № 406637, що видане Малорачанським сільським ЗАГС Радомишльського району Житомирської області від 04.10.1957 року, його батьками є: батько, ОСОБА_2, українець, та мати, ОСОБА_3.

Ще за життя ОСОБА_2, зробив розпорядження у вигляді заповіту, в якому заповів все своє майно ОСОБА_1, оригінал даного заповіту міститься в матеріалах спадкової справи № 46/2016 приватного нотаріуса Радомишльського нотаріального округу ОСОБА_4.

22 листопада 2015 року у віці 84 років помер батько позивача, ОСОБА_2, в с. Мала Рача, Радомишльського району Житомирської області, що також підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 276539, що видане виконавчим комітетом Великорацької сільської ради, Радомишльського району Житомирської області від 23.11.2015 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, у відповідності до ст. 1223 ЦК України, прийняв ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець за заповітом, шляхом звернення до приватного нотаріуса Радомишльського нотаріального округу ОСОБА_4, із заявою про прийняття спадщини, за результатом чого нотаріусом було заведено спадкову справу № 46/2016, що також підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43758996 від 04.05.2016 року.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_2, зокрема всього іншого, входять дві земельні ділянки загальною площею 2,6355 га, а саме: - земельна ділянка площею 0,7481 га, (кадастровий номер :08:000:0557), та - земельна ділянка площею 1,8874 га, (кадастровий номер :04:000:1779), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великорацької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, та які належали покійному ОСОБА_2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094843 від 25.08.2004 року, що виданий на імя «Василенко Петро Дмитрович» на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 113 від 07.06.2004 року.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно до Глави 10 п. 4.15 та п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК.

Однак, звернувшись до нотаріуса, позивачу було повідомлено, що набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на дані земельні ділянки останній, як єдиний спадкоємець за заповітом (ст. 1223 ЦК України) не має можливості через те, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку зазначена дата видачі як 25.08.2004 року, а у витягах з ДЗК про земельну ділянку № НВ-018 та № НВ-18 від 14.02.2018 року зазначена дата видачі як 13.08.2004 року, а відповідно до положень ЗУ «Про нотаріат», дані обставини є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме, видачі свідоцтв про право на спадщину.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проте у відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 328, 1216-1218, 1261, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України та керуючись ст.ст. 4-5, 19, 23, 27, 81, 95, 174-177 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради, Житомирської області в особі Великорацького старостинського округу, Радомишльського району про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_2, який помер 22.11.2015 року в с. Мала Рача, Радомишльського району Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме:

- земельну ділянку площею 0,7481 га (кадастровий номер :08:000:0557), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Великорацька сільська рада, що належала покійному ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094843 від 25.08.2004 року, виданий на імя «Василенко Петро Дмитрович» на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року.

- земельну ділянку площею 1,8874 га (кадастровий номер :04:000:1779) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Великорацька сільська рада, що належала покійному ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094843 від 25.08.2004 року, виданий на імя «Василенко Петро Дмитрович» на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький