У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гайданки Г.В.,

представника заявника (відповідача) ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2015 року у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2015 року у цивільній справі № 308/13784/14-ц за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 17.01.2011 року в розмірі 33066,83 грн., з яких: 17955,23 грн. заборгованість за кредитом; 12184,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 876,31 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1550,80 грн. штраф (процентна складова), а також 330,67 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

До суду надійшла заява відповідача про перегляд вказаного заочного рішення, в якій заявник просить скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2015 року у справі № 308/13784/14-ц та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 16.03.2018 року на його поштову адресу було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2018 року ВП № 55902168, що стало підставою для звернення 26.03.2018 року з письмовою заявою до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про видачу копій документів виконавчого провадження. При наданні копій документів старшим державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 йому також було надано копію виконавчого листа від 24.06.2015 року у справі № 308/13784/14-ц, виданого 26.10.2015 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, з якого він довідався, що на виконанні органу державної виконавчої служби перебуває також рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2015 року у справі № 308/13784/14-ц, згідно з яким з нього стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 17.01.2011 року в розмірі 33066,83 грн., про існування якого йому не було відомо. Заявник зазначає, що 19.04.2018 року канцелярією Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на підставі поданої ним 13.04.2018 року заяви йому було видано зазначену копію заочного рішення від 24.06.2015 року у справі № 308/13784/14-ц. Стверджує, що до цієї дати жодного рішення у справі № 308/13784/14-ц він не одержував. Вказує, що він, як відповідач у справі № 308/13784/14-ц, не згоден із зазначеним заочним рішенням, вважає, що воно підлягає скасуванню, а справа призначенню до розгляду в загальному порядку. Зауважує, що жодного судового виклику про час і місце розгляду справи № 308/13784/14-ц, в тому числі на 24.06.2015 року він не одержував, а відповідно був позбавлений процесуального права на участь в судовому розгляді справи та наданні заперечень проти позову, що є безумовною підставою для скасування заочного рішення. Також зазначає, що вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України та ч. 1 ст. 224 ЦПК України в редакції, що діяла на день проголошення рішення, що переглядається, у його випадку судом при винесенні заочного рішення 24.06.2015 року додержані не були, оскільки він не повідомлявся про розгляд справи взагалі. В спростування тверджень ПАТ КБ «Приватбанк», які визнані судом та взяті до уваги при ухвалені заочного рішення від 24.06.2014 року, заявник зазначає, що позивач звернувся з позовом про стягнення боргу, як свідчать дані інтернет-ресурсу «Судова влада» тільки 30.10.2014 року. ПАТ КБ «Приватбанк» позовні вимоги мотивує тим, що 17.01.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 19000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Вказує, що судом при ухвалені заочного рішення не взято до уваги, що в позивача відсутні підстави для звернення до суду з позовними вимогами в частині стягнення боргу, в тому числі пені через пропущений ним строків позовної давності. За твердженням заявника на день звернення позивача до суду з позовом 30.10.2014 року пройшли всі строки для предявлення вимоги та після закінчення строку дії кредитного договору розмір відсотків повинен визначатися на рівні облікової ставки Національного банку України згідно з вимогами ч. 1 ст. 1048 ЦК України. За таких обставин, заявник зазначає, що у звязку з пропущенням строків позовної давності та, відповідно, процесуальних строків звернення до суду, банку повинно бути відмовлено в задоволенні позовних вимог. Заявник вважає, що жодних правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором б/н від 17.01.2011 року в розмірі 33066,83 грн. та судових витрат не було і банку повинно бути відмолено в задоволенні позовних вимог, а тому, виходячи з вищенаведеного та враховуючи, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та не підтвердженими належними доказами, а причини його відсутності в розгляді справи є поважними, просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав заяву та просив скасувати заочне рішення, посилаючись на викладені у відповідній заяві обставини.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення з підстав, наведених у письмовому відзиві на заяву, який долучений до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали цивільної справи № 308/13784/14-ц, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів цивільної справи та представлених заявником доказів вбачається, що заявником не пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення після його фактичного отримання, відтак, не підлягає вирішеню судом питання поновлення пропущеного процесуального строку.

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що судом було повідомлено відповідача про день, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 47, 49, 51), відтак, відповідачу було відомо про розгляд справи в суді. Про поважні причини неявки у судові засідання відповідачем суду повідомлено не було.

При цьому, відповідач не подав заперечення на позов з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, а також поважних причин неподання до суду заперечення на позов та доказів, якими вони обґрунтовуються, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач не навів.

Разом з тим, суд вважає, що відповідач не посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, беручи до уваги викладене суд приходить до переконання, що обставини, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення, не створюють юридичну сукупність елементів, визначених ст. 288 ЦПК України, які б давали підстави для скасування заочного рішення.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд вважає, що заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2015 року у справі № 308/13784/14-ц слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-261, 287, 288 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2015 року у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Розяснити відповідачу, що він має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали буде складено 18 липня 2018 року.

Головуюча О.М. Світлик