Провадження №2/523/595/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"06" липня 2018 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 травня 2017 року померла її мати ОСОБА_3 Полікарпіна. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме на квартиру № 82 у будинку № 109 корпус 1, по вулиці Дніпропетровська дорога (вул.ОСОБА_4) у місті Одесі. Мати позивачки при житті оформила на позивачу заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 30 вересня 2004 року, та зареєстровано в реєстрі за №3-2170.

В установлений законом шестимісячний строк, позивачка звернулася до Четвертої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як на вищезазначену квартиру накладено арешт.

Після засування усіх обставин, стало відомо, що арешт було накладено 07 листопада 2008 року за №8161766 Першою одеською державною нотаріальною конторою на підставі листа 43 від 07 квітня 1997 року, приватного нотаріуса ОСОБА_6 на квартиру № 82 у будинку № 109 корпус 1, по вулиці Дніпропетровська дорога у місті Одесі, власником якої зазначено відповідачка.

ОСОБА_3 Полікарпіна стала власником квартири згідно договору купівлі-продажу 20 лютого 1998 року, оформленого на Одеській універсальній біржі «Вітязь», та зареєстрованої у Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради 04 березня 1998 року в книзі 273пр сторінка 48 реєстровий №137.

В звязку із чим, позивачка як спадкоємиця, не може реалізувати свого права на отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки на квартиру накладено арешт.

Позивачка звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_6, та отримала копію Договору залогу квартири від 07 квітня 1997 року та зареєстрованому у реєстрі за № 2521. Згідно цього договору відповідачка передала у залог квартиру № 82 у будинку № 109 корпус 1, по вулиці Дніпропетровська дорога (вул.ОСОБА_4) у місті Одесі кредитній спілці «Начало», в зобов'язання повернути кредит.

Відомостей про Кредитну спілку «Начало» не має. Згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань данні відсутні.

ОСОБА_3 Полікарпіна придбала квартиру у ОСОБА_7, яка у свою чергу стала власницею квартири на підставі договору купівлі-продажу оформленого на Одеській універсальній біржі «Вітязь» 14.10.1997 року, та зареєстрованої у Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради 13 листопада 1997 року в книзі 240пр сторінка 197 реєстровий №137, та зазначила, що квартира під арештом не знаходиться (п.4 договору купівлі-продажу).

На підставі викладеного, позивачка просить зняти арешт та заборону на відчуження квартири № 82 у будинку № 109 корпус 1, по вулиці вул. Семена Палія ( кол. Дніпропетровська дорога) у місті Одесі, накладеного 07 листопада 2008 року за №8161766 Першою одеською державною нотаріальною конторою на підставі листа 43 від 07 квітня 1997 року, приватного нотаріуса ОСОБА_6, власником якої зазначено ОСОБА_2.

В судове засідання позивачка подала клопотання, згідно якої просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також розглянути справу у її відсутність.

Відповідачка про розгляд справи була повідомлена через оголошення на сайті Суворовського районного суду м. Одеси, оскільки відомостей місце про її місцезнаходження судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутності відповідачки, згідно положень ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 18 травня 2017 року померла ОСОБА_3 Полікарпіна. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме на квартиру № 82 у будинку № 109 корпус 1, по вулиці Дніпропетровська дорога (вул.ОСОБА_4) у місті Одесі. ОСОБА_3 Полікарпіна склала заповіт на імя ОСОБА_1, який було посвідчено державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 30 вересня 2004 року, та зареєстровано в реєстрі за №3-2170.

В установлений законом шестимісячний строк, позивачка ОСОБА_1 звернулася до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, так як на вищезазначену квартиру накладено арешт.

Так позивачці стало відомо, що арешт було накладено 07 листопада 2008 року за №8161766 Першою одеською державною нотаріальною конторою на підставі листа 43 від 07 квітня 1997 року, приватного нотаріуса ОСОБА_6 на квартиру № 82 у будинку № 109 корпус 1, по вулиці Дніпропетровська дорога у місті Одесі, власником якої зазначено відповідачка.

ОСОБА_3 Полікарпіна стала власником квартири згідно договору купівлі-продажу 20 лютого 1998 року, оформленого на Одеській універсальній біржі «Вітязь», та зареєстрованої у Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради 04 березня 1998 року в книзі 273пр сторінка 48 реєстровий №137, укладеного між ОСОБА_3 Полікарпіною та ОСОБА_7.

В свою чергу, ОСОБА_7, стала власницею квартири на підставі договору купівлі-продажу оформленого на Одеській універсальній біржі «Вітязь» 14.10.1997 року, та зареєстрованої у Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради 13 листопада 1997 року в книзі 240пр сторінка 197 реєстровий №137, та зазначила, що квартира під арештом не знаходиться (п.4 договору купівлі-продажу).

З інформації, яка була надана приватним нотаріусом ОСОБА_6 вбачається, що відповідно до договору застави квартири від 07 квітня 1997 року та зареєстрованому у реєстрі за № 2521, ОСОБА_8 передала у залог квартиру № 82 у будинку № 109 корпус 1, по вулиці Дніпропетровська дорога (вул.ОСОБА_4) у місті Одесі кредитній спілці «Начало», в зобов'язання повернути кредит.

В судовому засіданні встановлено, що згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відсутні данні Кредитну спілку «Начало».

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Однак, згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право застави КС «Начало» не реалізувало.

Таким чином, суд вважає, що оскільки КС «Начало» фактично не існує, то фактично припинились дія договору застави, у звязку з припиненням діяльності заставодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Керуючись ч. 1 ст. 391 ЦК України, ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

2. Зняти арешт та заборону на відчуження квартири № 82 у будинку № 109 корпус 1, по вулиці вул.Семена Палія ( кол. Дніпропетровська дорога) у місті Одесі, накладеного 07 листопада 2008 року за №8161766 Першою одеською державною нотаріальною конторою на підставі листа 43 від 07 квітня 1997 року, приватного нотаріуса ОСОБА_6, власником якої зазначено ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано в 30 -ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя:

Повний тест рішення складено та підписано 13.07.18 р.