Справа № 310/2259/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 липня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........Дністрян О.М.,

при секретарі…………..…Уставицькій Н.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його батько -ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві спільної сумісної власності нерухоме майно у вигляді частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.1994р., згідно якого ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 придбали у власність 3/10 частки вищевказаного будинку. Після смерті батька він є спадкоємцем за законом першої черги та у передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України строк звернувся до державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає. 16.08.2017р. державний нотаріус прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку у зв'язку із відсутністю у нього оригіналу документу, підтверджуючого право власності померлого на частку житлового будинку. Просив визначити, що частки ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. в спільній сумісній власності - 3/10 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, є рівними і складають по 1/10 частині за кожним. Також просив визнати за ним право власності на 1/10 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_8 (ордер серія ДН №00052169 від 05.03.2018р.) - через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, сповіщені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились. В матеріалах справи містяться заяви обох відповідачів про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 23.02.1982р. - а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 11.05.2005р.).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область. АДРЕСА_1.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 04.08.1994р. р.№1-1825 ( а.с.8-9), листа КП з технічної інвентаризації Бердянської міської ради №324 від 07.08.2017р. (а.с.69), інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №131087541 від 17.07.2018р., які міститься в матеріалах справи, право власності на 3/10 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою 04.08.1994р., р. №1-1825.

Як вбачається з листа Бердянської державної нотаріальної контори №1926/0214 від 05.06.2018 року та копії спадкової справи, наданої на запит суду, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6, Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 22 жовтня 2005 року була заведена спадкова справа №969/2005. З заявою про прийняття спадщини за законом та за заповідальним розпорядженням, зробленим спадкодавцем в Ощадбанку, звернувся син померлого - ОСОБА_3. Будь-які інші спадкоємці померлого до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявами про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття не зверталися, заповіти від імені померлого Бердянською державною нотаріальною конторою не посвідчувались. Бердянською державною нотаріальною конторою видано ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядженням 02 грудня 2005 року за реєстром №3-2673.

Постановою державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Сальнік О.Ю. від 16.08.2017 року ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року його батька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на частку житлового будинку, АДРЕСА_1 оскільки відсутня домовленість співвласників житлового будинку, неможливо визначити частки в спільній сумісній власності 3/10 часток житлового будинок АДРЕСА_1 (а.с.73).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності.

За правилами ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 370, 372 ЦК України, згідно норм яких у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частина 5 ст.1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що ніяких інших домовленостей про розмір часток між співвласниками ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було, протилежного судом не встановлено, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно, суд приходить до висновку, що частки співвласників 3/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1 є рівними, тобто ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить по 1/10 частки будинку.

Позивач ОСОБА_6 як спадкоємець за законом майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, не має можливості отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, чим порушуються його права згідно ст. 1297 ЦК України щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та законного набуття права власності на нерухоме майно і його наступної державної реєстрації.

Виходячи з встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 у визначеному законом порядку прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_6, а відтак - має право на спадкове майно.

Оскільки позивач виконав всі необхідні умови для прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про власність», ст. 1220, 1221, 1222, 1226,1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10,76,141, 263-265 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні заяви задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в спільній сумісній власності 3/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1 - належить по 1/10 частини житлового будинку.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Дністрян